מיקרונזיה

המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה (באנגלית: Federated States of Micronesia ובראשי תיבות FSM) היא מדינת איים פדרלית בקבוצת איי קרוליין באזור מיקרונזיה שבאוקיינוס השקט, צפונית-מזרחית לפפואה גינאה החדשה. פדרציית המדינות מכונה לעיתים בקיצור מיקרונזיה (באנגלית: Micronesia) כשמו של האזור. הפדרציה היא רפובליקה דמוקרטית נשיאותית. בעבר היו המדינות המרכיבות את הפדרציה מחוזות בשטחי החסות של האיים הפסיפיים (Trust Territory of the Pacific Islands) - שטחי חסות של האו"ם תחת ממשל ארצות הברית. בשנת 1986 קיבלה הפדרציה את עצמאותה. המדינה תלויה מבחינה ביטחונית בארצות הברית במסגרת הסכמי "ההשתייכות החופשית" (Free Association). גאוגרפיה הפדרציה של מיקרונזיה מורכבת מ-607 איים השוכנים לאורך 2,895 קילומטרים בקבוצת איי קרולין, מזרחית לפיליפינים. אקלים האקלים של איי מיקרונזיה הוא אקלים טרופי עם טמפרטורות נוחות במשך רוב ימות השנה. טייפונים פוקדים לעיתים את איי מיקרונזיה וגורמים נזקים. המשקעים באיי מיקרונזיה מרובים והאי פונפיי הוא האזור הלח ביותר בעולם (8.4 מטרים של גשם בשנה). למרות זאת לעיתים מתקיימות תקופות בצורת. היסטוריה אבותיהם של המיקרונזים התיישבו באזור לפני כ-4,000 שנה. שיטת השלטון השבטית הבלתי מרוכזת התפתחה בסופו של דבר לאימפריה דתית וכלכלית שמרכזה באי יאפ. מגלי ארצות אירופאיים, כגון הפורטוגלים שחיפשו אחר אי התבלינים (אינדונזיה) ואחר כך הספרדים, הגיעו לאיי קרוליין במאה ה-16, וביססו בהם את ריבונותם (הריבונות אושרה רק ב-1885 על ידי האפיפיור לאו השלושה עשר). ב-1899 קנתה גרמניה את איי קרוליין מספרד והחלה שם את שלטונה. ב-1914 השלטון הגרמני הסתיים כאשר הצי הקיסרי היפני השתלט על איי מרשל, איי קרוליין ואיי מריאנה הצפוניים. יפן החלה את השלטון הרשמי בשטחים שכבשה רק ב-1920 כאשר קיבלה עליהם מנדט מחבר הלאומים. במשך תקופה זו החלה התיישבות יפנית מאסיבית שבסופו של דבר הביאה את האוכלוסייה היפנית באזור ל-100,000 תושבים, בעוד שהאוכלוסייה המקורית הייתה רק 40,000 תושבים. גידול קני סוכר, ניצול מחצבים, דיג וחקלאות טרופית הפכו לתעשיות חזקות תחת הכיבוש היפני. מלחמת העולם השנייה הביאה לסיום תקופת השגשוג היחסית שהייתה בזמן השלטון האזרחי היפני. עד סוף המלחמה הושמדו רוב התשתיות באזור כתוצאה מהפצצות. האיים ואוכלוסייתם נוצלו על ידי צבא יפן עד כדי עוני מחפיר. ארצות הברית השתלטה על האיים במלחמת העולם השנייה וב-1947 הקים האו"ם את טריטוריית הנאמנות של איי האוקיינוס השקט. מיקרונזיה חולקה אז ל-6 מחוזות מנהליים: פונאפי (Ponape), טרוק, יאפ, פלאו, איי מרשל ואיי מריאנה הצפוניים; מחוזות אלה הרכיבו את "שטחי החסות". ארצות הברית לקחה תחת חסותה את השטחים האלה. כמדינה נותנת חסות היה תפקידה של ארצות הברית לקדם את הכלכלה ולסייע לעמי האזור להיות בלתי-תלוים בסיוע מצד מדינות אחרות. ארצות הברית הקימה במיקרונזיה את המועצה המייעצת, שהיוותה את הבסיס לקונגרס מיקרונזיה שהוקם ב-1964. ב-10 במאי 1979 אישרו ארבעה משטחי החסות: יאפ, טרוק, פונאפי קוסראה ("Kosrae", מחוז חדש שהוקם על ידי הקונגרס המיקרונזי ב-1 בינואר 1977) חוקה חדשה והתאחדו ל"פדרציה של מיקרונזיה". המחוזות השכנים: פלאו, איי מרשל ואיי מריאנה הצפוניים החליטו לא להיות שותפים לכך. הנשיא של הקונגרס של מיקרונזיה, טוסיו נאקאיאמה (Tosiwo Nakayama), הפך לנשיאה הראשון של המדינה החדשה. המדינה החדשה חתמה על חוזה האסוציאציה החופשית (Compact of Free Association) עם ארצות הברית ב-1982, שנכנס לתוקפו ב-3 בנובמבר 1986, מה שסימל את המעבר מהיותה מדינת חסות למדינה עצמאית. על פי החוזה על ארצות הברית מוטלת האחריות המלאה על הגנת המדינה והיא מתחייבת לסייע כלכלית למדינה החדשה ובתמורה יכולה ארצות הברית להקים בסיסים באזור. יחסי הביטחון יכולים להשתנות בהסכמה הדדית. פוליטיקה במיקרונזיה מתנהל משטר של רפובליקה פדרלית נשיאותית דמוקרטית. המועצה המייעצת שבנתה ארצות הברית בתקופת המנדט הפכה לקונגרס המיקרונזי. בראש הפדרציה עומדים נשיא וסגן נשיא, הנבחרים כל ארבע שנים. בראש ארבע המדינות המרכיבות את הפדרציה עומדים מושלים. אין מפלגות פוליטיות אך קיומן אינו אסור. מדינות הפדרציה ארבע המדינות של הפדרציה הן: ארבע קבוצות האיים המרכזיות מהוות ארבע מדינות המרכיבות את הפדרציה: יאפ, צ'וק (Chuuk, עד לינואר 1990 נקראה "טרוק"), פונפיי (Pohnpei, עד נובמבר 1984 נקראה "פונאפי") וקוסראה. לכל אחת מארבע מדינות אלה יש דגל משלה וביחד הן מיוצגות בדגל הלאום ככוכב לבן. הבירה פליקיר נמצאת על האי פונפיי. יחסי חוץ יחסי ישראל-מיקרונזיה ערך מורחב – יחסי ישראל–מיקרונזיה כמדינה שבה לארצות הברית יש מעמד מיוחד, מיקרונזיה נחשבת לתומכת באופן עקבי בישראל גם בהצבעות באו"ם. פעם בשנה שולח ארגון מגן דוד אדום צוות רפואי למדינה כדי לעזור בפיתוח שירותי רפואת החירום המקומיים. כלכלה הפעילות הכלכלית של הפדרציה מתקיימת בעיקר מחקלאות ודיג וסובלת מדיג יתר ומשיעור אבטלה גבוה. באיים יש מעט מקומות שבהם משתלם לנצל מינרלים, זאת מלבד הכמות הגדולה של הפוספאטים המצוים שם. קיים פוטנציאל של תעשיית תיירות, אך המיקום המרוחק של האיים ומחסור במתקנים מתאימים מעכבים את הפיתוח של המדינה. הסיוע הכלכלי של ארצות הברית הוא מקור ההכנסה העיקרי, בין השנים 1986–2001 השקיעה ארצות הברית 1.3 מיליארד דולר באיים. הבידוד הגאוגרפי ותשתיות לא מפותחות הם מכשול מרכזי לגידול כלכלי. דמוגרפיה הקבוצות האתניות במיקרונזיה הם צ'אוקסי 49.3%, פונפייאן 29.8%, קוסראי 6.3%, יאפסי 5.7% ואחרים 8.9%. האי פינגלאפ בולט גנטית בשכיחותה של אכרומטופסיה (המכונה "מאסקון", maskun) - צורה נדירה של עיוורון צבעים. דת 97% מאוכלוסיית מיקרונזיה היא נוצרית. יותר ממחצית האוכלוסייה הם קתולים (55%) וכ-42% פרוטסטנטים. הדבר נובע מההיסטוריה הקולוניאלית הספרדית והגרמנית. שפות אנגלית (שפה רשמית ונפוצה), צ'וקזית, פוהנפיי, יאפית, קוסראית (מוכרת ברמת המדינה בצ'וק, פונפיי, יאפ וקוסראה בהתאמה). בנוסף, מוכרות שפות אחרות כגון פינגלאפית, נגאטיקה, סאטוואלית, פולוואטית, מורטלוקזית, מוקילזית, אוליתית, וולאיאנית, נוקואורו וקפינגמרנגי. ראו גם מיקרונזיה (אזור) קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של מיקרונזיה (באנגלית) זיו מאור, איים בזרם, באתר הארץ, 6 באוגוסט 2008 מיקרונזיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הערות שוליים