Monte Albanas

Monte Albanas (isp. Monte Albán) − ikikolumbinė archeologinė vietovė pietų Meksikoje, Oachakos valstijoje, centriniame Oachakos slėnyje, 9 km į vakarus nuo Oachakos miesto. Sapotekai miestą vadina Danni Báa, tačiau senasis jo pavadinimas nėra žinomas. Architektūra Civilinis-religinis Monte Albano centras buvo išdėstytas ant dirbtinės kalvos, iškylančios 1 940 m virš jūros lygio (400 m virš aplinkinio slėnio). Be to centro, pagal visą kalnagūbrį ir jo pašlaites buvo sudarytos dirbtinės terasos ir pastatai. Ant kalvų pastatyti Acompos ir El Galjao griuvėsiai taip pat priskiriami Monte Albano sričiai. Religinį Monte Albano kompleksą sudaro centrinė aikštė (200x300 m), aplink kurią išdėstytos platformos, ant kurių stovėjusios šventyklos (į jas veda platūs laiptai). Taip pat greta yra vienas iš dviejų žaidimo kamuoliu laukų. Gausu akmenų su išraižytais piešiniais, dievų skulptūromis bei ankstyvojo Mezoamerikos rašto užuomazgomis. Istorija Monte Albanas laikomas pirmu tikru Mezoamerikos miestu. Jis beveik tūkstantmetį buvo svarbus regiono centras, sociopolitinė ir ekonominė Sapotekų civilizacijos sostinė. Miestas buvo įkurtas viduriniojo ikiklasikinio laikotarpio pabaigoje, maždaug VI a. pr. m. e. Nuo 100 m. pr. m. e. iki 200 m. e. m. Monte Albanas buvo smarkiai besiplečiančios sapotekų valstybės centru ir valdė ne tik Oachakos slėnį, bet ir didelę dalį Tehuantepeko sąsmaukos bei savo įtaka varžėsi su šiaurėje iškilusiu Teotihuakanu. Klasikinio laikotarpio pabaigoje (500−750 m.) miestas žlugo ir buvo apleistas. Vėliau miestas iš dalies atsikūrė, bet klestėjimo nebepasiekė. 1987 m. Monte Albanas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.