Singapore erkebispedømme

Singapore erkebispedømme er et romersk-katolske erkebispedømme som omfatter bystaten Singapore. Det har dermed i dag et landareal på 639 km², men dekket ved grunnleggelsen i 1558 nærmere 18 000 000 km² land, fordelt over tre verdensdeler. Singapore har ca. 163 000 katolikker, noe som tilsvarer 4 % av befolkningen. Historie Malakka bispedømme, som det opprinnelig het, ble grunnlagt av portugisiske kolonisatorer i 1558 som et suffraganbispedømme under Goa erkebispedømme i India, som det hadde blitt utskilt fra. Opprinnelig var Malakka bispedømme ansvarlig for alle områder øst for Kapp det gode håp med unntak av det indiske subkontinentet. Etter hvert ble ulike kirkelige jurisdiksjoner skilt ut av dette enorme bispedømmet. Per i dag har Malakka bispedømme på denne måten direkte eller indirekte gitt opphav til ca. 390 jurisdiksjoner i 38 land og territorier. Denne prosessen begynte i 1576 med utskillelsen av Macao bispedømme. Macao var også suffragan under Goa og omfattet hele Øst-Asia (som per i dag utgjør 233 jurisdiksjoner i Japan, Kambodsja, Folkerepublikken Kina, Republikken Kina, Laos, Mongolia, Nord-Korea, Sør-Korea, Thailand, Vietnam og Øst-Timor). 1712 ble det apostoliske prefekturet Indiahavets øyer skilt ut. Prefekturet var direkte underlagt paven og omfattet de fleste av øyene i Indiahavet og Stillehavet samt deler av Afrikas østkyst (per i dag ca. 150 jurisdiksjoner i 26 stater og territorier). Malakka bispedømmes omfang var dermed redusert til selve Malakkahalvøya. På grunn av konflikten om den portugisiske patronatsretten mellom Portugal og Den hellige stol opphevet pave Gregor XVI i 1838 de fleste av Goas suffraganbispedømmer ved å slå territoriene deres til de nærmeste apostoliske vikariatene. Malakka ble således først innlemmet i det apostoliske vikariatet Ava og Pegu (Burma), men kort etter flyttet til det apostoliske vikariatet Siam (Thailand). Allerede i 1841 ble det på nytt utskilt som eget apostolisk vikariat under navnet det apostoliske vikariatet Vest-Siam. 1888 fikk det tilbake rangen som bispedømme og sitt opprinnelige navn. Metropolitten var imidlertid ikke lenger erkebiskopen av Goa, men av Pondicherry. 1953 ble Malakka opphøyet til erkebispedømme uten suffraganer. To år senere ble bispedømmene Kuala Lumpur og Penang utskilt og Malakka opphøyet til deres metropolitanerkebispedømme under navnet Malakka-Singapore erkebispedømme. Den siste territorielle endringen skjedde i 1972, da bispedømmet ble delt i en malaysisk og en singaporsk del. Den singaporske delen fikk navnet Singapore erkebispedømme og ble eksemptert (dvs. direkte underlagt paven), men beholdt rangen som erkebispedømme og den opprinnelige katedralen i Singapore. Den malayiske delen fikk sitt nye sete i Johor og navnet Melaka-Johor bispedømme (dvs. beholdt referansen til det opprinnelige navnet i sin tittel). Det ble suffragan under Kuala Lumpur. Alle erkebiskoper av (Malakka-)Singapore frem til 1976 var europeere. Bare de to siste erkebiskopene, Gregory Yong Sooi Ngean (1977–2000) og Nicholas Chia Yeck Joo (2000–d.d.), var født i Sørøst-Asia. Eksterne lenker Offisielt nettsted (en) Roman Catholic Archdiocese of Singapore – kategori av bilder, video eller lyd på Commons «Giga-Catholic Information» om Singapore