Saadikute Kongress

Saadikute Kongress (ka esindajatekoda, hispaania keeles Congreso de los Diputados) on Hispaania parlamendi alamkoda. Kongress moodustab koos ülemkoja senatiga Hispaanias seadusandlikku võimu teostava parlamendi Cortes Generalese. Saadikute Kongress koguneb Hispaania pealinnas Madridis (Palacio de las Cortes). Ülesanded Saadikute Kongressi tegevust reguleerib põhiseadus ja kodukord, mille kongress ise vastu võtab. Vastavalt põhiseadusele moodustab Saadikute Kongress koos senatiga Hispaania parlamendi, mis esindab võimu teostamisel Hispaania rahvast Seadusloome Saadikute Kongressi peamine ülesanne on seaduste heakskiitmine (seadusandlik). Seaduse algatamisel esitatakse see (üldjuhul) Saadikute Kongressile, arutatakse läbi, soovi korral esitatakse muudatusettepanekud ja lõpuks kinnitatakse kongressis ning saadetakse senatisse. Erandiks on senati ettepanekud, mille arutab kõigepealt läbi ülemkoda ja seejärel saadab alamkotta. Parlamendiliikmetelt, autonoomsete piirkondade parlamentidest või kodanikelt tulnud seaduseelnõu läbib eelarutelu, mis hõlmab hääletust selle vastuvõetavuse üle. Muudatusettepaneku puhul on seaduseelnõu esimese täiskogu arutelu ajal võimalik muudatus kas tagasi saata või heaks kiita. Kui see tagasi saadetakse, loetakse algatus tagasilükatuks. Kui see heaks kiidetakse, algab uus muudatusettepanekute esitamise periood. Kui senat ei nõustu seadusega, saab see seaduseelnõu vetostada või parandusettepanekutega tagasi kongressile saata. Kongress võib kahe kuu pärast lihthäälteenamusega veto tühistada või lihthäälteenamusega senati muudatused heaks kiita või tagasi lükata. Võimu tasakaalustamine Saadikute Kongressil on (ülemkojaga võrreldes) suurem roll poliitilise järelevalve osas ja rolle ning volitusi, mida ei ole senatil, näiteks peaministri ametisse nimetamine või tema ametist tagandamine. Samuti algatatakse riigi eelarve menetlemine parlamendi alamkojas. Kongress teostab järelevalvet valitsuse ja avaliku halduse tegevuse üle, seda peamiselt läbi küsimuste ja arupärimiste esitamise. Valitsuse mõjutamiseks saab kongress koostada ka mitteseadusandlikke ettepanekuid ja akte, millega väljendatakse kongressi meelsust konkreetsel teemal. Uue peaministri valimise puhul (tavaliselt pärast valimisi) esitab kuningas pärast parlamendis esindatud poliitiliste rühmitustega konsulteerimist kongressile peaministrikandidaadi. Kandidaat peab pärast oma programmi esitamist täiskogule saama Saadikute Kongressi absoluutse häälteenamuse toetuse. Kui häälteenamust ei saavutata, võib ta valituks osutuda, kui ta saab 48 tundi hiljem toimuval teisel hääletusel lihthäälteenamuse. Ministreid alamkoda ametisse ei nimeta, vaid seda teeb kuningas peaministri ettepanekul. Hispaania valitsus lakkab tegutsemast, kui puruneb usaldussuhe valitsuse ja Saadikute Kongressi vahel, kas umbusaldusavalduse heakskiitmise või usaldushääletuse tagasilükkamise teel. Umbusaldusavaldus peab sisaldama alternatiivse peaministri kandidaadi ettepanekut; heakskiitmise korral tagandatakse peaminister ametist ja sama aktiga valitakse uus peaminister. Usaldushääletust saab välja kuulutada ainult peaminister. Koos senatiga valib Saadikute Kongress ombudsmani (Defensor del Pueblo), kaheksa konstitutsioonikohtu liiget (Saadikute Kongress valib neli), riigikontrolli (Tribunal de Cuentas) ja kohtute üldnõukogu (Consejo General del Poder Judicial). Struktuur Kongressi saadikud Põhiseaduse järgi võib alamkojas olla kokku 300-400 liiget, 1985. aastast kehtiva valimisseaduse järgi on Saadikute Kongressis 350 liiget. Saadikud valitakse provintsi valimisringkondades üldise valimisõiguse alusel, vabadel, võrdsetel, otsestel ja salajastel valimistel. Süsteem on proportsionaalne, ehk iga erakond saab oma häältega proportsionaalse arvu kohti. Kongress peab kogunema hiljemalt 25 päeva pärast valimisi. Saadikute Kongressi (ja senati) ametiaeg kestab üldjuhul neli aastat, kuigi seda saab lühendada, kui peaminister saadab parlamendi laiali. Kongress koguneb kaks korda aastas põhiseadusega sätestatud istungjärkude jooksul. Esimene neist on veebruarist juunini ja teine septembrist detsembrini. Väljaspool neid perioode on parlamendil vähemalt 21-liikmeline alaline delegatsioon (Diputación Permanente), mis jälgib olukorda riigis ja vajadusel kutsub kokku erakorralise istungi või kogunemise. Saadikute Kongressi liikmed ei või samaaegselt olla senati või autonoomse piirkonna parlamendi liikmed. Ilma alamkoja nõusolekuta ei või selle liikmeid kinni pidada ega nende sõnaõigust piirata. Tugistruktuur Lisaks kongressi täiskogule (Pleno), mille moodustavad alamkoja kõik liikmed, on Saadikute Kongressi organid: Alamkoja haldus- või juhtimisorganiteks (órganos de dirección o gobierno) on kongressi president, büroo ja erakondade esindus. Kongressi esindajaks on kongressi president (ehk spiiker, Presidencia), kelle alamkogu valib seadusandliku ametiaja alguses. Büroo (Mesa) on kongressi juht- ja esindusorgan, mis vastutab parlamendi töö sisemise juhtimise ja korraldamise eest. Seda juhib kongressi president, lisaks koosneb see neljast asepresidendist ja neljast sekretärist, kes valitakse ametisse alamkoja ametiaja alguses. Büroo vastutab kongressi eelarve koostamise, selle täitmise ja kontrollimise eest. Samuti vastutab büroo personalivaldkonna volituste, kongressi üldise tegevussuuna kavandamise, dokumendihalduse ja organite töö koordineerimise eest. Erakondade esinduse (Junta de Portavoces) moodustavad parlamendifraktsiooni esindajad, selle eesotsas on kongressi president. Organi peamine ülesanne on koostada plenaaristungite päevakord. Koosolekutel osalevad ka valitsuse esindaja, büroo liikmed (vähemalt üks asepresident ja üks sekretär) ning peasekretär. Esindajate resolutsioonid võetakse vastu kaalutud hääletuse teel, ehk iga esindaja hääl on võrdne vastava parlamendirühma liikmete arvuga. Organiga tuleb konsulteerida ka alamkoja ajakava ja töökorra koostamisel, komisjonide liikmete arvu määramisel ja uute organite loomisel. Tööorganid (órganos de trabajo) on otseselt seotud parlamentaarse tegevusega nagu täiskogu arutelude ja otsuste ettevalmistamine või küsimuste ise lahendamine. Selle moodustavad komisjonid (Comisiones), allkomisjonid (Subcomisiones), aruandekomisjonid (Ponencias), alaline delegatsioon, peasekretariaat (Secretaria General) või parlamendi administratsioon (administración parlamentaria). Komisjonid valmistavad ette plenaaristungi otsuseid või teatud juhtudel asendavad seda. Nad vaatavad läbi seaduseelnõud ja ettepanekud, mille Kongressi juhatus on neile usaldanud. Komisjonid koosnevad parlamendirühmade poolt määratud liikmetest, kelle arvu määrab Kongressi juhatus. Need võivad olla alalised seadusandlikud komisjonid, alalised mitteseadusandlikud komisjonid (näiteks kodukorra komisjon) ja mittealalised komisjonid (tavaliselt uurimiskomisjonid). Alamkomisjonid ja aruandekomisjonid on komisjonides olevad spetsialiseerunud tööorganid. Ajalugu Saadikute Nõukogu loeb parlamentarismi alguseks Hispaanias 1812. aasta Cádizi põhiseadust. Kahekojaline parlament sai Hispaanias alguse 1834. aasta statuudiga, 1837. aasta põhiseadusega said kojad oma praegused nimed. Parlament toimis selle struktuuriga kogu ülejäänud 19. sajandi ja 20. sajandi esimese kolmandiku. Hispaania vabariigi väljakuulutamisega muudeti riigi parlament ühekojaliseks ja saadikute kongressist sai parlamendi ainuke koda. Franco valitsusajal loodi ühekojaline Cortes, millel puudusid tõelise parlamendi tunnused. Koos üleminekuga demokraatiale taastati 1977. aastal parlamendi praegused nimed. Parlamendi volitused pandi paika 1978. aasta põhiseaduses, liikmete täpne arv 1985. aasta valimisseadusega. Vaata ka Cortes Generales Hispaania Senat Hispaania vabariigi cortes Viited