מבצר האקנברג

מבצר האקנברג (בצרפתית: Ouvrage du Hackenberg) הוא מבצר צבאי גדול שנבנה כחלק מקו מאז'ינו, מול משולש הגבולות של לוקסמבורג, גרמניה וצרפת. המבצר יועד לכוחות רגלים וארטילריה וכלל 12 בלוקי לחימה. מבצר האקנברג היה אחד משני המבצרים הגדולים ביותר בקו מאזינו עם נשק רב שכלל מעל 40 מקלעים ו-20 תותחים. בשנות ה-80 של המאה ה-20 הועבר המבצר מאחריות צבא צרפת לרשות עמותה מקומית לשימור אתרים היסטוריים ששיפצה חלקים ממנו ומאפשרת ביקורי תיירים בחלקו החיצוני ובמרתפיו. רקע הדוקטרינה הצבאית שעמדה מאחורי בניית קו מאז'ינו הייתה של הגנה סטטית על גבולות צרפת ועריה המרכזיות. גישה זו התקיימה בצרפת עוד מהמאה ה-17 כשסבסטיאן דה וובאן בנה את ביצורי וובאן. צרפת המשיכה לדבוק בדוקטרינה זו גם בשלהי המאה ה-19, כשבעקבות התבוסה במלחמת צרפת–פרוסיה, הקימה בכל גבולותיה את מערכת הביצורים סרה דה ריבייר. על אף שמבצרים אלו היו כבר מיושנים במלחמת העולם הראשונה הם לקחו חלק במערכה זו וחלקם אף נהרס כליל מאש ארטילריה גרמנית כבדה. ב-1920, לאחר המלחמה, המשיכו הצרפתים לדבוק בדוקטרינת ההגנה הסטטית כשתכננו את קו מאז'ינו. התכנון הובל על ידי "ועדת ארגון האזורים המבוצרים" (CORF) (צר') כשמבצר האקנברג היה אחד ממבצרי קו זה שתוכנן על ידי הוועדה. עקרונות בניית מבצרי קו מאז'ינו מבצרי הקו נבנו לרוב לפי עקרונות שהתוותה ועדת CORF והם כללו: קיבוץ מבצרים לסקטורים מרחקים בין המבצרים המאפשרים הגנה הדדית בירי ארטילרי עמדות חיל רגלים בין המבצרים המרכזיים בנייה תת-קרקעית מרחק בין הכניסה למבצר והאזור המנהלי לאזור המבצעי כדי למנוע חדירת אויב לאזור המבצעי חלוקה לבלוקים כשכל בלוק כלל שילוב של תותחים, מקלעים ותצפיות (בהתאם להגדרתו כבלוק ארטילריה, רגלים או משולב) מקום המבצר המבצר נמצא כק"מ מצפון לכפר וקרינג (צר') וכ-15 ק"מ מזרחית לטיונוויל, מחוז מוזל, חבל גראנד אסט. בקרבת המבצר מתנשאת גבעה, שגובהה כ-347 מטר מעל פני הים, ששמה "גבעת האקנברג" (צר') ועל שמה נקרא המבצר. מבצר האקנברג נמצא בחלקו הצפוני של "סקטור מבצרי בולאי" (צר') שהגן ממזרח על טיונוויל ועל בירת מחוז מוזל, מץ. המבצר קיבל את המספר A19 ובהתאם לדיסציפלינה בה נבנה קו מאז'ינו קיבל הגנה ארטילרית ממבצרים בסביבתו כמו מבצר מטריש A17 ומבצר ביליג A18 (מ"סקטור מבצרי טיונוויל") ומבצר מון-דה-וולש A21 (צר') (מ"סקטור מבצרי בולאי"). בנוסף לתמיכה של מבצרים הגדולים נבנו במרווחים בין המבצרים מספר מצדיות רגלים (צר') וההיקף המבצר כוסה בגדרות תייל. מבנה המבצר כללי מבצר האקנברג, שהיה בין המבצרים הגדולים בקו מאז'ינו, התפרס על פני שטח של כ-1600 דונם. כמו רוב מבצרי קו מאז'ינו, כלל מבצר האקנברג שלושה חלקים: שערי הכניסה, התווך התת-קרקעי (בו הוסתרו מחסני התחמשת ומערכות השירותים), ובלוקי הלחימה. עם זאת, היה המבצר יוצא דופן מרוב מבצרי קו מאז'ינו מהבחינה הזו שהוא מורכב משני חצאי מבנים גדולים, מערבי ומזרחי, המחוברים על ידי מנהרות תת-קרקעיות ותעלת קשר חיצונית. עובי קירותיו החיצוניים של המבצר, שבולטים מעל לפני הקרקע, היה 3.5 מטר ועובי הקירות מתחת לפני הקרקע היה 1.75 מטר. החלקים הפנימיים של הקירות החשופים צופו בלוחות מתכת בעובי 5 מ"מ כדי שבמקרה של פגיעת פגז חיצונית לא יעופו נתזי בטון אל חלקו הפנימי של המבצר. שערי הכניסה למבצר שער כניסת התחמושת נבנה במדרון הדרום-מערבי של גבעת האקנברג כדי לאפשר הכנסת תחמושת ארטילרית כבדה למבצר. שער זה הוגן על ידי חפיר ושער מתכת כבד. קו רכבת מיוחד נסלל מרחבת הכניסה כדי לאפשר לרכבת חשמלית להכניס את ארגזי הפגזים לתוככי המבצר. השער הוגן על ידי חרכי ירי משולבים עבור מקלע כפול (צר') ותותח נ"ט 37 מ"מ מדגם 1934 (צר'), חרכי ירי למקלעים קלים ושני צריחי GFM (צר') כשבכל אחד מקום למקלען ולתצפיתן. שער כניסת החיילים הוגן על ידי חרכי ירי משולבים עבור מקלע כפול ותותח נ"ט 37 מ"מ, צריח מדגם 1934 לירי רימונים (צר') ושני צריחי GFM למקלענים ותצפיתנים. אזור השירותים אזור השירותים נבנה בעומק של כ-30 מטר מתחת לפני הקרקע וחלקיו חוברו במנהרות באורך של כ-10 ק"מ. הגישה לתחתית המבצר במעליות משא ומעליות חיילים. מסילת הרכבת שהובילה משער התחמושת למעליות נמתחה לאורך כל המנהרות. מערך השירותים כלל שלל מערכות כמו מגורי חיילים, מטבח וחדר אוכל, בתי שימוש, מרפאה, עמדות פיקוד, מרכזיית טלפונים, מיכלי מים וסולר, מחסני מזון, מערכות אוורור וסינון אוויר ותחנת כוח שצוידה בארבעה גנרטורים. בנוסף נבנו במעמקי האדמה מחסני התחמושת, שבהתאם למודל שהיה נהוג במבצרי הקו, כללו מחסן מרכזי (M1) ומחסנים מבוזרים (M2) בקרבת בלוקי הלחימה. בלוקי הלחימה המבצר כלל 12 בלוקי לחימה שנחלקו בין האגף המזרחי של המבצר לאגף המערבי: האגף המזרחי: בלוק 1 היה בלוק רגלים שאובזר בצריח מקלע מדגם 1935 (צר') בלוק 2 היה בלוק ארטילריה שכלל צריח מדגם 1933 (צר') לשני תותחי 75 מ"מ מדגם 1897 ושני צריחי GFM למקלעים ותצפית בלוק 3 היה בלוק ארטילריה שכלל צריח מדגם 1932 לתותח 81 מ"מ (צר') וצריח GFM משולב למקלע ותצפית. צריח זה היה מרוחק, יחסית, מהמבצר ושימש בעיקר לתצפית בלוק 4 היה בלוק רגלים שכלל חרכי ירי משולבים למקלע כפול ותותח נ"ט 47 מ"מ, חרך נוסף למקלע כפול, צריח למקלע ושני צריחי GFM משולבים למקלעים ותצפיות בלוק 5 היה בלוק ארטילריה שכלל שלושה חרכי ירי עבור שלושה תותחי 75 מ"מ (צר'), ושני צריחי GFM משולבים למקלעים ותצפיות וצריח מדגם 1934 לירי רימונים (צר') בלוק 6 היה בלוק ארטילריה שכלל צריח מדגם 1932 לשני תותחי 135 מ"מ (צר') וצריח GFM משולב למקלע ותצפית האגף המזרחי: בלוק 7 היה בלוק רגלים שכלל חרכי ירי משולבים למקלע כפול ותותח נ"ט 47 מ"מ, חרך נוסף למקלע כפול, צריח למקלע ושני צריחי GFM משולבים למקלעים ותצפיות בלוק 8 היה בלוק ארטילריה שכלל חרכי ירי לשלושה תותחי 75 מ"מ ושני צריחי GFM משולבים למקלעים ותצפיות. באופן חריג, בלוק זה פנה מערבה כדי למנוע איגוף המבצר בלוק 9 היה בלוק ארטילריה שכלל צריח דגם 1932 (צר') עם שני תותחי 135 מ"מ, מצדית עם תותח 135 מ"מ נוסף ושני צריחי GFM משולבים למקלעים ותצפיות. חלק מהקנים של בלוק זה פנו מערבה כדי למנוע איגוף המבצר בלוק 10 היה בלוק ארטילרי שכלל צריח מדגם 1932 לשתי מרגמות 81 מ"מ (צר') ושני צריחי GFM משולבים למקלעים ותצפיות. תצפיות: בנוסף לבלוקי הלחימה כלל המבצר שני בלוקי תצפית שמוקמו בקרבת הפסגה של גבעת האקנברג: בלוק 11 כלל צריח תצפית (צר') עם פריסקופ וצריח GFM משולב למקלע ותצפית בלוק 12 כלל צריח תצפית עם פריסקופ ושני צריחי GFM משולבים למקלעים ותצפיות. סך כוח האש של המבצר היה כ-40 מקלעים, 4 תותחי נ"ט ו-17 קני ארטילריה ומרגמות. המספר היה גבוה יותר אם כוללים בספירה את המצדיות המתוארות להלן. סביבות המבצר באופן יוצא דופן נוספה למבצר האקנברג שכבת הגנה נוספת בצורת תעלת נ"ט שבדופן אחד שלה נבנה קיר והוא הוגנה על ידי חמשה בלוקים לרגלים מבטון מזוין להם ניתנו הספרות 21–25. גם מצדיות אלו צוידו בנשק רב, בעיקר תותחי נ"ט ומקלעים. כל הבלוקים במבצר נעטפו במספר גדרות תייל דוקרני. ההיסטוריה של המבצר הקמת המבצר ב-1929, לאחר אישור הקמת המבצר על ידי CORF, החלה הקמתו וב-1935 היא הסתיימה בהשקעה של מעל מאתיים מיליון פרנק. לאחר סיום הבנייה הוצבו במקום 1040 חיילים ו-43 קצינים שהשתייכו לרגימנט ארטילריית המבצרים (צר') (שנקרא גם רגימנט 153) ורגימנט הרגלים ה-164 (צר'). מלחמת העולם השנייה - כיבוש צרפת ב-1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, הפכו הצרפתים את מבצר האקנברג למבצר לדוגמה לקו מאז'ינו ובדצמבר אותה שנה ביקרו במבצר וינסטון צ'רצ'יל ומלך אנגליה ג'ורג' השישי. במאי 1940 פלשה גרמניה לצרפת דרך הארדנים תוך עקיפת רובו של קו מאז'ינו. ב-13 ביוני 1940 נסוגו כוחות הרגלים שאיישו את המצדיות שבין המבצרים הגדולים כשהם משאירים את המבצרים הגדולים כאיים מבודדים. אף על פי שעיקר המאמץ הגרמני התרכז בראש הגשר בארדנים, פעלו כוחות משניים שלהם בגבול בין גרמניה לצרפת דבר שהביא למעורבות המבצרים הצרפתים בפעילות מול הגרמנים, ובעיקר בירי ארטילרי. כך למשל ב-22 ביוני 1940 ירה המבצר על כוחות גרמניים שתקפו את העיירה דלשטיין (צר') ואת מבצר מישלסברג 22A (צר') ומבצר מון-דה-וולש 21A (צר'). ב-22 ביוני נחתם הסכם שביתת הנשק בין גרמניה הנאצית וצרפת לפיו על כל החיילים במבצרי קו מאז'ינו להניח נשקם ולהיכנע בהתאם ללוח הזמנים שנקבע בהסכם. לגבי מבצר האקנברג, ב-25 ביוני החל פינוי חלקי של המבצר ואחרוני החיילים נכנעו ב-4 ביולי. הגרמנים השאירו במבצר 54 חיילים כדי שיתחזקו אותו וידריכו את הגרמנים לגבי אופן הפעלתו. מלחמת העולם השנייה - הממשל הגרמני ב-1943 הקימו הגרמנים מפעל צבאי במתקנים התת-קרקעיים של המבצר והעסיקו במקום מגורשים צרפתים ואסירים סובייטים. פעילות זו גרמה לפיצוצים במרתפים ולנזקים במחסן התחמושת המרכזי. בנוסף פירקו הגרמנים את הגנרטורים כדי להשתמש בהם באחד מבסיסי הצוללות שבנו לאורך החומה האטלנטית. מלחמת העולם השנייה - שחרור צרפת ב-1944, לאחר הפלישה לנורמנדי, חזר הצבא הגרמני לשלוט במבצר כדי להתמודד עם כוחות בעלות הברית המתקדמים מזרחה. היחידה הגרמנית עלייה הוטלה המשימה לבלום את המעבר לגרמניה הייתה הדיוויזיה ה-19 של הוורמאכט כשמולה התייצבה הדיוויזיה ה-90 האמריקאית. ב-15 בנובמבר 1944 תקפו האמריקאים את המבצר ונהדפו באש ארטילרית שנורתה מהבניין. בסופו של דבר קרבו האמריקאים למקום תותח מתנייע 155 מ"מ שהצליח לפרוץ את חזית המבצר ואיפשר את שחרור המבצר ב-19 בנובמבר. לאחר המלחמה עם סיום מלחמת העולם השנייה חזר צבא צרפת לשלוט על מבצרי קו מאז'ינו. בתקופת המלחמה הקרה חששה צרפת ממתקפה של חברות ברית ורשה על מדינות מערב אירופה לכן הפך צבא צרפת רבים ממבצרי הקו לעמדות פיקוד והאזנה, מחנות צבא ועמדות מקלעים ותותחים. מבצר האקנברג היה בין המבצרים שיועדו לשמש את קו הגנה זה וחלקים ממנו שופץ. בין השאר שופצו צריחים שנהרסו במלחמה והובאו ארבעה גנרטורים חדשים כתחליף לאלו שנלקחו על ידי הגרמנים. לאחר פיתוח הנשק הגרעיני בצרפת ירד החשש ממתקפה מהמזרח ולאור עלויות תיחזוק המבצרים החל צבא צרפת למכור אותם בשוק הפרטי. ברוב המקרים היו הרוכשים איכרים שרצו לעבד את האדמות שמעל המבצר אך במספר מקרים היו אלו עמותות שימור מורשת שרכשו את הזכויות על מבצרים ושיפצו אותם לטובת ביקורים של הציבור. המבצר כיום עם השנים נמצא שהאדמה שעוטפת את חלקו המזרחי של המבצר עשירה בגבס ושספיגת מים בתוכו גרמה להפעלת לחצים על קירות המבצר ולקריסתם החלקית ולכן נסגר האגף המזרחי. בהתאם לכך הועמד, ב-1975, חלקו המערבי של המבצר לרשות עמותת שימור המורשת "אמיפורט-וקינג" (AMIFORT-Vecking association) שלאחר תהליך ניקוי ושיפוץ פתחה אותו לביקורי תיירים. לאחר תקופה קצרה הפך המבצר לאחד האתרים היותר פופולריים בין מבצרי קו מאז'ינו וב-2014 פקדו אותו מעל 35,000 תיירים. בחלק התת-קרקעי מוצגים לקהל מתקנים תקופתיים משוחזרים במצב תקין, כולל מחסן התחמושת, תחנת הכוח, מגורי החיילים, המטבחים והמרפאה. בחלק החיצוני ניתן לבקר בצריחים, שנוקו מעצים ועשבים, ולצפות בפעולתו של אחד הצריחים. ב-2019 הונפקה בצרפת מטבע כסף המנציחה את מבצר האקנברג. גלריה לקריאה נוספת קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של מבצר האקנברג (בצרפתית) מבצר האקנברג, ברשת החברתית פייסבוק מבצר האקנברג, באתר alsacemaginot.com (בצרפתית) מבצר האקנברג, באתר lignemaginot.com (בצרפתית) מבצר האקנברג, באתר bunkertours.co.uk מבצר האקנברג, באתר wikimaginot.eu (בצרפתית) מבצר האקנברג, באתר fortiff.be (בארכיון האינטרנט) (בצרפתית) סיור וירטואלי במבצר האקנברג, באתר maginot-hackenberg.com (בארכיון האינטרנט) מבצר האקנברג, באתר "משרד התרבות של צרפת" מבצר האקנברג, באתר משרד התיירות של טיונוויל מבצר האקנברג, באתר afgc.asso.fr (בצרפתית) מבצר האקנברג, באתר תיירות של חבל גראנד אסט סיור במבצר האקנברג, סרטון באתר יוטיוב, 2022 סיור במבצר האקנברג, סרטון באתר יוטיוב, 2023 ביאורים הערות שוליים