Vilniaus Lukiškių kalėjimo šv. Nikolajaus cerkvė

Vilniaus Lukiškių kalėjimo Šv. Nikolajaus cerkvė – stačiatikių cerkvė Vilniuje, Lukiškėse. Pastatyta kartu su kalėjimu 1904 metais. Istorija Cerkvė buvo pastatyta praėjus metams po Lukiškių kalėjimo statybos užbaigimo. Teigiama, kad caras Nikolajus II pats įsakė, kad cerkvė būtų pastatyta „ypatingai kruopščiai“. Pastato apdailos išlaidas finansavo Vilniaus karininkai ir vietiniai rusų aristokratai. Po Antrojo pasaulinio karo cerkvė buvo uždaryta ir paversta sandėliu. 2019 m. uždarius kalėjimą, visas cerkvės kompleksas buvo perduotas menininkams, o pati cerkvė naudojama kaip koncertų salė. Nuo 2023 m. sekmadieniais joje meldžiasi Visuotinio (Konstantinopolio) patriarchato tikintieji. Egzarchatas buvo įkurtas 2023 m. gegužės 1 d. Lietuvos teritorijoje dvasininkų, kuriuos Maskvos patriarchatas pašalino iš dvasininkų luomo už 2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą kritiką. Architektūra Cerkvė yra neobizantiškojo stiliaus. Ji turi penkis kupolus, sugrupuotus aplink didžiausią centrinį kupolą, su pusapvaliais langais po stogu. Bažnyčios šiaurinėje fasado pusėje buvo tondo stiliaus Kristaus paveikslas, o pagrindinis fasado dekoras buvo arka su puskolonėmis. Visi šventyklos langai yra pusapvaliai, su dekoratyviniais rėmais. Ant likusių bažnyčios sienų buvo pavaizduotos Aušros Vartų Dievo Motinos ir Šv. Mikalojaus figūros. Bažnyčia pastatyta iš geltonų plytų, jos kupolai iš pradžių buvo paauksuoti. Bažnyčios viduje buvo ąžuolinis ikonostasas, kurį suprojektavo pulkininkas lenkų kilmės inžinierius K. Kelčevskis. Cerkvės freskas nutapė Ivanas Trutnevas, I. Rybakovas, Barmaševas, Boleslavas Balzukevičius ir Krylovas. Šaltiniai Literatūra Helena Pasierbska: Wileńskie Łukiszki, Gdańsk 2003