Panevėžio Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo koplyčia

Panevėžio Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo koplyčia (Panevėžio marijonų koplyčia) – koplyčia, esanti Panevėžyje, Marijonų g. 24. Veikia kaip Panevėžio Švč. M. Marijos Nekaltojo Prasidėjimo rektoratas. Nuo 1992 m. koplyčios ir marijonų vienuolyno pastatų kompleksas yra regioninės reikšmės nekilnojamojo kultūros paveldo objektas, architektūros ir sakralinis paminklas, įrašytas į Kultūros vertybių registrą (unik. objekto kodas 4708). Istorija Vienuoliai marijonai įsikūrė Panevėžyje 1927 m. prie Švč. Trejybės bažnyčios, o 1939 m. generolas A. Cikota pastatė noviciato mūrus ir koplyčią vyskupo Kazimiero Paltaroko duotame sklype. Jos statyba rūpinosi kunigas St. Mažeika. Projekto autorius statybos inžinierius Antanas Gargasas. 1939 m. rugpjūčio 15 d., per Žolinę, vyskupas K. Paltarokas koplyčią pašventino suteikdamas jai Švč. M. Marijos Nekaltojo prasidėjimo vardą. Sovietmečiu marijonų vienuolynas ir koplyčia, įsikūrę Agronomijos (dab. Marijonų) gatvėje, nacionalizuoti 1948 m. Po metų koplyčia palikta be kunigo ir uždaryta. Jos inventorius atiteko Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčiai. Altorius su tabernakuliu, kryžius, 12 žvakidžių, 16 suolų su 60 vietų pervežti į Panevėžio katedrą. 1949 m. rugpjūčio 30 d. Lietuvos TSR Ministrų Taryba priėmė sprendimą koplyčioje įrengti kino teatrą, tačiau miesto valdžia sprendimo vykdyti neskubėjo. Ilgą laiką koplyčios patalpose buvo įsikūręs sandėlis. Nuo 1964 m. veikė Lietuvos TSR centrinio valstybinio archyvo Panevėžio filialo saugyklos. Čia suvežti uždarytų Biržų, Kupiškio, Pasvalio ir Rokiškio rajonų valstybinių archyvų dokumentai. 1980 m. dokumentai iškelti į naujai pastatytą archyvo pastatą M. Valančiaus gatvėje. Nuo tada atsilaisvinusiose patalpose įrengta vaikų dailės mokyklos aktų salė. Ši mokykla buvusiame marijonų vienuolyne veikė nuo 1970 m. Atgimimo laikais vienuolynas ir koplyčia sugrąžinti Bažnyčiai. Čia vėl įsikūrė vienuoliai marijonai. Koplyčia buvo atnaujinta ir 1992 m. rugsėjo 6 d. iš naujo pašventinta. Jos restauravimu rūpinosi kun. Robertas Pukenis. 2002 m. vienuolyno pastatas perduotas Panevėžio vyskupijai. 2003-2004 m. atliktas vidaus patalpų kapitalinis remontas, čerpėmis uždengtas stogas, virš stogo atnaujinta apžvalgos aikštelė. Vienuolyne įsikūrė vyskupijos Sielovados centras, taip pat skautų, ateitininkų, Maltos ordino ir Gausių šeimų bendrijos būstinės. Dalis patalpų prie koplyčios palikta vienuoliams marijonams. Nuo 2010 m. liepos 1 d. vienuoliai marijonai, mažėjant jų gretoms, nutarė pasitraukti iš Panevėžio. Visas patalpas ir koplyčią perdavė vyskupijai. Nuo to laiko Panevėžio Švč. M. Marijos Nekaltojo Prasidėjimo rektoratą aptarnauja Panevėžio vyskupijos kunigai. Architektūra Koplyčios pastatas yra vienuolyno pietų pusėje. Fasadų architektūrinis sprendimas – modernizmo stilistikos architektūrinio sprendimo visuma. Pastatas stačiakampio formos, trijų navų su pusapskrite apside plano, tinkuoto plytų mūro. Stogo forma – daugiašlaitė, jo danga – keraminės raudonos čerpės, kiti stogo elementai – trikampiai tūriniai stoglangiai. Koplyčios fasadų ir vidaus durų bei langų angos stačiakampės. Šiaurės fasade (nukreiptame į Marijonų gatvę) yra apskrita lango (rozetės) anga, būdingi pailgi vertikalūs įgilinimai-nišos. Fasadai apdailinti profiliuotais tinkuotais pastogės karnizais. Aukštų perdangos gelžbetoninės. 6 koplyčios skliautus ir vargonų chorą remia tinkuoto mūro, apskrito skerspjūvio pilioriai. 2024 m. duomenimis, paveldosaugininkai neleido greta stačių laiptų į paminklinę koplyčią įrengti panduso. Šaltiniai Nuorodos Panevėžio Švč. M. Marijos Nekaltojo Prasidėjimo rektoratas paneveziovyskupija.lt Archyvuota kopija 2024-12-10 iš Wayback Machine projekto. Panevėžio Švč. M. Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia Archyvuota kopija 2013-12-03 iš Wayback Machine projekto.