Alytaus miesto senosios žydų kapinės

Alytaus miesto senosios žydų kapinės – neveikiančios žydų kapinės Alytuje, Medžiotojų gatvėje. Kapinėse išlikę antkapiai, jų fragmentai ir atminimo ženklai. 2011 m. sausio 31 d. objektas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą kaip nekilnojamasis kultūros paveldas. Kapinėse išlikę 257 antkapiai. Kapinių raida Manoma, kad žydų bendruomenė Alytuje pradėjo laidoti šiame sklype nuo XVIII a., kapinės veikė iki Antrojo pasaulinio karo metų – apie 1941 m. (paskutiniai laidojimo įrašai). Seniausias antkapis kapinėse datuojamas 1755 metais. Antrojo pasaulinio karo metu ir okupacijų laikotarpiu didelė dalis Alytaus žydų bendruomenės buvo sunaikinta, o kapinių teritorija išniekinta – antkapiai sunaikinti, daug macevų prarado įskaitomus užrašus. Po karo ir per sovietmetį dalis kapinių teritorijos ilgainiui apaugo mišku ir krūmais, dalis paminklų išliko, tačiau labai prastos būklės. Holokausto istorija 1897 m., Rusijos imperijoje vykusio oficialaus gyventojų surašymo metais, Pirmajame Alytuje gyveno 2010 žydų, sudariusių 37 proc. visų gyventojų. Holokausto išvakarėse abiejose Alytaus dalyse buvo apie 1400 žydų, tai yra apie 17 proc. miesto gyventojų. Alytaus žydai vertėsi prekyba, smulkia pramone, amatais ir žemdirbyste. Alytus buvo okupuotas antrąją nacistinės Vokietijos invazijos į Sovietų Sąjungą dieną. 1941 m. rugpjūčio 13 d. – rugsėjo 9 d. Vidzgirio miške buvo nužudyti 1137 žydai – vyrai, moterys ir vaikai. Vidzgirio miške, tame pačiame masinių žudynių taške, buvo nužudyti ir žydai iš Čekoslovakijos, taip pat dešimtys tūkstančių sovietinių civilių ir karo belaisvių. Pokariu toje vietoje pastatytas paminklas su įrašais rusų ir lietuvių kalbomis skelbė: „Čia palaidoti sovietų piliečiai ir karo belaisviai, Hitlerio budelių aukos.“ 1993 m. Vidzgirio miško pašonėje buvo atidengtas naujas paminklas – iš geležies pagaminta sulaužyta Dovydo žvaigždė. Šiose kapinėse buvo laidojami Pirmojo Alytaus žydų bendruomenės nariai, tačiau mieste veikė ir antrosios kapinės (dab. Smėlio gatvės teritorija), kurios vėliau buvo užstatytos ir iš esmės sunaikintos. Aprašymas ir reljefas Šių kapinių, kaip ir tradicinių žydų kapinių, struktūrai būdingos vertikalios akmeninės plokštės (macevos), kuriose iškalti hebrajų, jidiš ar vietinės kalbos užrašai, kartais su religiniais simboliais (pvz., Menora ar Dovydo žvaigžde). Alytaus senosiose kapinėse išlikę akmeninės tvoros fragmentai, taip pat autentiški varteliai. Prie įėjimo – informacinė lenta. Kapinių reljefas kalvotas, nelygus, todėl antkapių išsidėstymas ne visur reguliarus. Daug antkapių stipriai paveikti erozijos, nuskilinėję, didelė dalis epitafijų yra sunykusios. Tyrimai ir kapinių tvarkymas Per pastaruosius dešimtmečius kapinės buvo ištyrinėtos, dalinai sutvarkytos ir dokumentuotos įvairių iniciatyvų – vietinių organizacijų, savivaldybės ir tarptautinių organizacijų (pvz., ESJF). Alytaus senosios žydų kapinės buvo dokumentuotos 2019 m. Darbas vyko bendradarbiaujant VŠĮ „Maceva“ su Alytaus miesto savivaldybe bei Alytaus Adolfo Ramanausko-Vanago gimnazijos moksleiviais. Kapinėse fiksuoti išlikę virš 200 antkapinių paminklų ir jų fragmentų. Daugiau nei ant pusės jų nėra įskaitomų epitafijų. Kad palikimas būtų išsaugotas, parašyta knyga – „Alytaus miesto žydų senųjų kapinių epitafijų rinkinys: Neatpažinti. Neužmiršti“, – kurioje dr. Lara Lempertienė išrašė, išvertė ir aprašė įskaitomas epitafijas. Teisinis statusas ir apsauga Alytaus miesto senosios žydų kapinės yra įtrauktos į Lietuvos Respublikos nekilnojamųjų kultūros vertybių registrą kaip saugomas kultūros paveldo objektas. Objektas registruotas su unikaliu kodu 33709, o jo būklė ir ribos yra pripažintos valstybės saugomais pagal Lietuvos Respublikos nekilnojamojo kultūros paveldo apsaugos įstatymą. Kapinių registracijos įrašas užtikrina teisinę apsaugą, kuria siekiama išsaugoti istorinę, kultūrinę ir archeologinę vertę bei riboti bet kokius veiksmus, galinčius pažeisti jų autentiką ar struktūrą. Šaltiniai