Klaipėdos švyturys

Klaipėdos švyturys (iki II pasaulinio karo Raudonasis švyturys) – švyturys prie Baltijos jūros, Klaipėdoje, Burių g. 9, 500 m nuo jūros. Aukštis – 44 m virš jūros lygio, signalas matomas už 33 km. Navigacijai švyturį naudoja daugelis mažų laivelių, didiesiems laivams XXI a. jis nebėra toks aktualus, kadangi juos yra kita navigacinė technika. Istorija Klaipėdos švyturys pastatytas ir įžiebtas 1796 m. rugsėjo 1 d. kaip vienas pirmųjų šiaurės rytų Baltijos jūros pakrantėje – senesni buvo tik Dancigo ir Travemiundės švyturiai. Šviesos įtaisą sudarė 6 bronziniai atšvaitai, kurie atspindėjo lajinių žibintų šviesą. Dėl menko atšvaitų efekto švyturio šviesa 4 km atstumu nuo kranto buvo matoma tik kaip mėnulio pilnaties diskas. 1819 m. švyturys paaukštintas iki 24 metrų (projekto autorius – Samuelis Irentalis), jame įrengta nauja žibintų sistema, kurią sudarė 13 varinių poliruoto sidabro plokštelėmis dengtų atšvaitų, apšviestų 13-os alyva kūrenamų lempų. Tuomet jūroje švyturio šviesa sklisdavo daugiau kaip 30 kilometrų. 1874 m. bokštas pradėtas dažyti šachmatų tvarka raudonais ir baltais kvadratais, dėl to buvo vadinamas Raudonuoju švyturiu, taip atskiriant nuo netoliese stovėjusio Baltojo švyturio. Švyturys per Antrąjį pasaulinį karą buvo visiškai sugriautas – autentiška liko tik 4 m cokolinė dalis. 1945 m. atstatytas, 1953 m. iš naujo perstatytas ir patobulintas. Šaltiniai Nuorodos Klaipėdos švyturio istorija