Vilniaus Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia

Vilniaus Švč. Jėzaus Širdies parapija apima teritoriją aplink Vilniaus Dievo Apvaizdos bažnyčią. Vilniaus Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia (arba Vilniaus vizitiečių bažnyčia) – buvusi bažnyčia Vilniaus senamiestyje. Kultūros paveldo objektas Nr. 28120. XIX a. paversta cerkve, šiuo metu patenka į Vilniaus pataisos darbų kolonijos sudėtį. Istorija 1717 m. buvo pastatyta laikina mūrinė koplyčia, o 1729 m. pradėta bažnyčia. Statybos vyko pagal Juozapo Polos parengtą projektą. 1756 m. rugpjūčio 26 d. bažnyčia konsekruota. Tais pačiais metais pastatyta aukšta mūrinė tvora. Prie bažnyčios XVIII–XIX a. veikė vizitietės, jų vienuolyne buvo auklėjamos mergaitės. Bažnyčia buvo papuošta Simono Čechavičiaus paveikslais, vaizduojančiais ordino kūrėjus ir kitus ordino gerbiamus šventuosius. 1863 m. vienuolynas uždarytas, o nuo 1865 m. jame įsikūrė vienuolės stačiatikės. Bažnyčia perkurta į šv. Marijos Magdalenos cerkvę. Perkuriant buvo nugriauta šalia stovėjusi keturkampė varpinė, pakeistas kai kuris vidaus ir išorės dekoras. 1919 m. vienuolynas vėl grąžintas vizitėms, kurios čia prabuvo iki 1948 m. 1940 m. atstatyti rokoko stiliaus altoriai. Po Antrojo pasaulinio karo pastatuose įrengtas kalėjimas. Pertvarkytas vienuolyno namų planas, pakeistas bažnyčios interjeras. Septyniuose bažnyčios altoriuose buvę vertingi Simono Čechavičiaus paveikslai dabar yra Lietuvos dailės muziejaus rinkiniuose. Buvusį vienuolyną nuo gatves skiria mūrinė siena ir dveji vartai, kurių vienerius suprojektavo istorikas Teodoras Narbutas. 2006 m. po pataisos namų uždarymo bažnyčia ištuštėjo. 2009 m. menininkai viduje padarė kelias parodas. Šaltiniai Nuorodos Bažnyčios ir vienuolyno istorija Archyvuota kopija 2007-08-04 iš Wayback Machine projekto.* Bažnyčios nuotraukos