Simno Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia

Simno Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia – bažnyčia, stovinti Simne, miesto centrinėje dalyje. Bažnyčioje sumontuoti garsaus lietuvių meistro Jono Garalevičiaus pagaminti vargonai. Kultūros paveldo objektas Nr. 852. Istorija Simno valdytojas Jonas Zabžezinskas 1520 m. pastatė mūrinę bažnyčią. Rusijos kariuomenė 1655 m. ją gerokai apgadino. Po 1674 m. suremontuota: paaukštintas bokštas, pristatyta presbiterija, vėliau – 2 koplyčios, zakristija. 1730 m. suskliausta šiaurinė koplyčia, tarp 1764 ir 1776 m. – presbiterija. Nuo 1782 m. veikė parapinė mokykla. 1812 m. prancūzmečiu bažnyčioje įrengta karo ligoninė. 1815 m. šventorius aptvertas pynučiais. Šiaudinis bažnyčios stogas 1823 m. pakeistas lentiniu. Po 1847 m. gaisro pažemintas bokštas, suskliaustos navos, paaukštinti bokšteliai. Po 1872 m. gaisro pažemintos grindys, užverstos kriptos. 1888 m. pristatyta zakristija. Nuo 1893 m. lietuviai prašė leisti bažnyčioje giedoti gimtąja kalba. 1896 m. pradėta giedoti lietuviškai. Lenkiškai kalbantys miestelėnai priešinosi, skundė valdžiai Simno kunigus. Lietuviškos giesmės nepanaikintos, riaušės liovėsi. Iki 1906 m. įsikūrė Gyvojo rožančiaus brolija, ji įsteigė parapijos biblioteką. 1907 m. įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas Vincas Vaičiūnas). 1914 m. per susišaudymą apgadintas bažnyčios stogas, lubos, sudaužyti visi vitražai. Klebonas Vincas Šeškevičius bažnyčią suremontavo. 1919 m. pristatyti kontraforsai, 1938 m. rekonstruoti pamatai, sutvirtintos sienos ir skliautai. 1941 m. bomba sugriovė kleboniją, 1944 m. liepos 28 d. bažnyčia apdegė. Po gaisro uždengtas stogas. Kunigas Juozas Žemaitis 1958 m. bažnyčią atnaujino. Architektūra Bažnyčia renesansinė, lotyniško kryžiaus plano, bazilikinė, vienabokštė, su penkiasiene apside, 2 zakristijomis ir 2 bokšteliais. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais, dengtų cilindriniais ir kryžminiais skliautais. Šventoriaus kampe stovi mūrinė varpinė. Bažnyčioje išlikę XVII a. pabaigos – XVIII a. pradžios sieninės tapybos. Kitu sluoksniu padengta kompozicija su Nukryžiuotojo scena rasta 2026 m. atkėlus vieną iš penkių bažnyčios altorių, kuris buvo išvežtas restauruoti. Šaltiniai Kazys Misius, Romualdas Šinkūnas. „Lietuvos katalikų bažnyčios“ (žinynas). – Vilnius, „Pradai“, 1993. ISBN 9986-405-05-X // psl. 457–458 Nuorodos Vyskupijos informacija