Ukrinų šv. Antano Paduviečio bažnyčia

Ukrinų šv. Antano Paduviečio bažnyčia – bažnyčia, stovinti Ukrinų kaime, 6 km į pietryčius nuo Židikų, dešiniajame Kvistės (kairysis Varduvos intakas) krante. Kultūros paveldo objektas Nr. 28090. Liaudies architektūros formų. Greta bažnyčios, šventoriuje, yra kapinės, kuriose iki šių dienų išliko keli Stepono Gailevičiaus iškalti akmeniniai kryžiai su užrašais. Istorija Ukrinų bažnyčiai dvarininkas Laurynas Pilsudskis 1776 m. dovanojo 4 valakus žemės. Manoma, kad pats fundatorius ir pastatė Ukrinuose pirmąją bažnyčią, kurios didysis altorius buvo konsekruotas 1784 m. Ukrinų ir Bukančių bajorkaimių bajorai (šlėktos) 1803 m. pastatė naują bažnyčią. Iš 1820 m. inventorizacijos aprašo žinoma, jog bažnyčioje buvo trys altoriai, penkiakampė sakykla su evangelistų skulptūromis. Bažnyčia ir varpinė 1852 m. liepos 21 d. sudegė. 1857 m. parapijiečių lėšomis pastatyta dabartinė medinė bažnyčia (buvo Židikų parapijos filija). Bažnyčios architektūra atitinka prieš tai buvusios bažnyčios architektūrą. 1913 m. bažnyčia padidinta. Yra išlikę tarpukario bažnyčios lankymo protokolai, iš jų žinoma, kad bažnyčia tuo metu buvo geros būklės. Bažnyčia restauruota 1975 m. ir 1999 m. 2019 m. atlikti bažnyčios stogo tvarkybos darbai. Jų metu suremontuotos medinės stogo konstrukcijos, naujai skiedromis uždengtas stogas, restauruoti bokšteliai ir kryžiai ant jų, įrengta žaibosauga, nauja lietaus surinkimo ir nutekėjimo sistema. Architektūra Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, vienanavė su virš prienavio įrengtu vargonų choru, su 2 bokšteliais, trisiene apside. Vargonų choras paremtas dviem stulpais, už kurių yra dvivėrės segmentinės arkos pagrindinės durys. Menotyrininkės Kristinos Daubarytės-Skučienės teigimu, bažnyčios ikonografija leidžia daryti prielaidą, kad jos visai puošybai, išskyrus kryžiaus kelio stotis, įtaką darė pranciškonų pasaulėžiūra, o liaudies architektūroje toks vientisumas nėra dažnas. Bažnyčios viduje įrengti 3 altoriai. liaudiškai interpretuotų baroko formų centrinio altoriaus pirmajame tarpsnyje yra aukštos meninės vertės Nukryžiuotojo skulptūra. Antrajame tarpsnyje – apkaustais puoštas šv. Antano Paduviečio su kūdikėliu Jėzumi paveikslas, turintis votų. Bažnyčios kairiojo altoriaus pirmojo tarpsnio paveiksle vaizduojamas šv. Pranciškus Asyžietis, duodantis vienuolių ordino regulas šv. Klarai ir pranciškonų vienuoliui. Bažnyčios dešiniojo altoriaus pirmajame tarpsnyje kabo Švč. Mergelės Marijos nekaltojo prasidėjimo paveikslas, tapytas pagal Bartolomé Esteban Murillo analogiško siužeto paveikslą. Abipus centrinio altoriaus, apsidės gale, yra durys į zakristiją, kuri yra vienodo su presbiterija aukščio. Virš zakristijos durų įrengos šv. Petro ir šv. Pauliaus skulptūros. Kairėje pusėje taip pat kabo šv. Elžbietos Vengrės paveikslas, o dešinėje – pagal Bartolomé Esteban Murillo analogiško siužeto paveikslą nutapytas prie Jėzaus besiglaudžiančio šv. Pranciškaus Asyžiečio paveikslas. Apsidės kairėje pusėje įrengta sakykla, po ja ir priešais – klausyklos. Šalia jų, kairėje pusėje kabo Arkangelo Mykolo paveikslas virš kurio taip pat Arkangelo Mykolo skulptūra. Dešinėje pusėje – šv. Jono paveikslas, o virš jo – Arkangelo su knyga skulptūra. Nors šios kompozicijos neformuoja atskirų altorių, tačiau turi aliuziją į tai. Abu paveikslai turėtų būti iš bažnyčios statybos laikotarpio. Bažnyčioje esančios kryžiaus kelio stotys reljefinės. Bažnyčioje taip pat kabo 1930 m. kanonizuoto šv. Teofilio paveikslas. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi dviaukštė, istorizmo epochos, sudėtinio tūrio varpinė (apatinis aukštas mūrinis, viršutinis – medinis), kurioje kabo du varpai. Vargonai Bažnyčioje esantys 11 registrų vargonai pastatyti XIX a. pirmojoje pusėje, keletą kartų remontuoti XX a. Jų meistras nėra žinomas. Vargonų būklė yra avarinė, jie neveikia. Išlikę dalis fasadinių vamzdžių. Viduje išlikę dalis medinių ir metalinių vamzdžių. Bažnyčios palėpėje taip pat saugoma anksčiau bažnyčioje buvusių (iki įrengiant dabartinius) vargonų dekoracija, kurioje vaizduojama tapyta vamzdžių imitacija. Už šios dekoracijos turėjo būti nedideli, skrynios dydžio vargonėliai. Tokių vargonų Lietuvoje išlikę keletas vienetų. Galerija Šaltiniai Nuorodos Vyskupijos informacija