Gedžiūnėlių Švč. Mergelės Marijos Sopulingosios bažnyčia

Gedžiūnėlių Švč. Mergelės Marijos Sopulingosios bažnyčia – bažnyčia, stovinti Gedžiūnėlių kaime, 1,2 km į rytus nuo kelio 1406 Naujasalis–Grybėnai–Naujasis Daugėliškis , 8 km į pietus nuo Dūkšto, dešiniajame Dysnos upės krante. Bažnyčia stovi veikiančių kaimo kapinių apsuptyje, yra tradicinio gyvenamojo namo formos. Aptarnaujantis kunigas reziduoja Dūkšte. Parapijoje veikia Mažėnų koplyčia. Istorija Gedžiūnėliuose 1921 m. pastatyta kapinių koplyčia. Tai buvo pailgas namas su dvišlaičiu stogu, įėjimo durimis iš galo, į tris dalis padalintais langais. Iki 1931 m. pamaldos vyko vieną kartą per mėnesį. Vilniaus arkivyskupas Romualdas Jalbžikovskis leido kurti parapiją su sąlyga, jeigu pamaldos bus lenkų kalba, bet gyventojai nesutiko. Nuo 1931 m. pamaldos vyko reguliariai. Nuo 1921 iki 1941 m. Gedžiūnėliuose buvo tik koplyčia. 1939 m. Vilniaus kraštą grąžinus Lietuvai, tuometinė Daugėliškio parapija buvo padalinta į dvi dalis. Per ją ėjo tarpvalstybinė siena. Dalis Daugėliškio parapijos atsidūrė Baltarusijos SSR pusėje, todėl daugelis žmonių bėgo į Lietuvą. Taip kun. Petras Budra 1939 m. pasitraukė į Lietuvos Respubliką, apsigyveno Garšvinės kaime ir Gedžiūnėlių kapų koplyčioje pradėjo aukoti mišias. Gretimų kaimų žmonės, be šios koplyčios, melsdavosi ir Grybėnų kapinių koplyčioje. Kai dėl silpnos sveikatos kun. Petras Budra išvyko, jį pakeitė Karolis Gumbaragis. Jo pastangomis 1941 m. Gedžiūnėliai tapo parapija, o 1943 m. pastatyta bažnyčia, pritaikant senosios koplyčios pastatą. Po 1966 m. kun. Jono Kardelio rūpesčiu bažnyčia restauruota ir išdažyta. Joje pastatytas medinis drožinėtas altorius, Kryžiaus kelio stotelės, medinis piliorius, klausyklos, žvakidės. Kun. J. Kardelio iniciatyva bažnyčią išpuošė medžio drožėjas iš Utenos Kazimieras Šėža. 2021 m. paminėtas Gedžiūnėlių bažnyčios 100 metų jubiliejus (nuo kapinių koplyčios pastatymo) ir 80 metų, kaip įkurta parapija. Architektūra Bažnyčia tradicinio gyvenamojo namo formos, stačiakampio plano, vienabokštė, vienanavė. Statinys su varpinės bokšteliu, trisiene apside, prišlieta zakristija. Priekiniu fasadu orientuota į pietvakarius. Pagrindinis įėjimas įrengtas pastato priekyje, pro įstiklintą verandą. Šventorių juosia nemūrytų akmenų tvora su geležiniais varteliais. Galerija Literatūra Romutis Matkevičius (Matusa), Kazimieras Paulavičius. Koplyčios. Gedžiūnėliai. Mūsų Ignalina, 2014-07-22. Kazys Misius, Romualdas Šinkūnas. „Lietuvos katalikų bažnyčios“ (žinynas). – Vilnius, „Pradai“, 1993. ISBN 9986-405-05-X // psl. 525 Šaltiniai Nuorodos Gedžiūnėlių parapija vilnensis.lt Archyvuota kopija 2024-09-08 iš Wayback Machine projekto. Bažnyčios nuotraukos panoramas.lt