Sužionių šv. Felikso Valua bažnyčia

Sužionių šv. Felikso Valua bažnyčia – bažnyčia, stovinti Sužionių kaime, 16 km į šiaurę nuo Nemenčinės, pietiniame Sužionių ežero krante. Klasicistinė, turi neogotikos elementų. Architektūros ir dailės paminklas, nuo 2025 m. įrašytas į Kultūros vertybių registrą (Nr. 48351). Bažnyčia tituluojama šventojo Felikso Valua vardu. Pamaldos laikomos tik lenkų kalba. Parapijoje yra Skirlėnų koplyčia. Istorija 1744 m. minima medinė Sužionių koplyčia. 1782 m. Tyzenhauzai pardavė Sužionis Benediktui Karpiui. 1782 m. esama aprašymų, kaip atrodė bažnyčia. Karpių šeimos lėšomis 1795 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia ir klebonija, kurios didžiausiu fundatoriumi minimas Jonas Karpis. Sužionių dvaro savininkas Jonas Tiškevičius ją 1856 m. atnaujino, suteikdamas neogotikinės architektūros stilistikos, taip pat pakvietė kleboną Mykolą Sienevičių. Manoma, kad Sužionių gyventojai 1863 m. dalyvavo sukilime, pralaimėjus, caro valdžia bažnyčią 1866 m. uždarė. Sužionių apylinkių tikintieji 1878 m. prašė grąžinti uždarytą bažnyčią ir leisti joje laikyti pamaldas. Bažnyčią valdžia grąžino su sąlyga, kad Sužionyse bus tik lietuviškos pamaldos. Kunigas Karolis Obolevičius, nors formaliai laikė lietuviškas pamaldas, bet tikinčiųjų neišmokė melstis ir giedoti lietuvių kalba. 1905 m. Sužionių bažnyčia tapo parapijinė į Sužionis paskirtas kunigas Pranciškus Raštutis pamokslus pradėjo sakyti lietuviškai. Į Sužionis paskirtas kunigas A. Raupelis lietuviškų pamaldų nelaikė. Per Pirmąjį pasaulinį karą nukentėjo ir Sužionių bažnyčia – dingo varpas, sunaikinti bažnyčios vargonai. 1925 m. parapijos kunigo iniciatyva buvo sudarytas komitetas Sužionių bažnyčiai atstatyti. 1927 m. bažnyčia buvo uždengta cinkuota skarda, atnaujintas šventovės vidus. Restauruotas pagrindinis altorius buvo medinis, su dviem šventųjų paveikslais: apatinėje pakopoje – ant lentos nutapyta Mergelė Marija žalvariniu paauksuotu rūbu, viršutinėje pakopoje – nedidelis šventojo Felikso Valujiečio paveikslas. Prie pirmojo paveikslo įtaisytos 2 medinės figūros: šv. Jonas Nepomukas ir šv. Stanislovas. Ant altoriaus stovėjo medinė ciborija, nešiojamasis altorėlis su šventųjų kankinių relikvijomis. Kairėje altoriaus pusėje pastatyta krikštykla. Architektūra Bažnyčia klasicistinė, turi neogotikos elementų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventorių perimetru juosianti akmens mūro tvora su plytų mūro stulpais ir vartais bei metaliniais varteliais. Šventoriuje stovi mūrinė karstinė, kunigų Antono Dziekano ir Vincento Voitekūno antkapiniai paminklai. Galerija Literatūra Kazys Misius, Romualdas Šinkūnas. „Lietuvos katalikų bažnyčios“ (žinynas). – Vilnius, „Pradai“, 1993. ISBN 9986-405-05-X // psl. 540 SUŽIONYS. Šv. Felikso de Valois parapijos bažnyčia. Lietuvos bažnyčios, T. 5, D. 2. – Čikaga, ALBL, 1986. // psl. 301-304 Šaltiniai Nuorodos Parapijos informacija Sužionių šv. Felikso Valua parapija Archyvuota kopija 2016-09-14 iš Wayback Machine projekto.