Valstybės saugumo departamentas

Valstybės saugumo departamentas (sutr. VSD) – Lietuvos specialioji tarnyba, renkanti informaciją apie grėsmes ir pateikianti ją saugumą užtikrinančioms institucijoms. Atlieka žvalgybą, kontržvalgybą, įslaptintos informacijos apsaugą. Bendradarbiauja su užsienio žvalgybos ir specialiosiomis tarnybomis užtikrindama Europos ir transatlantinį saugumą. Ištakos siekia 1918 m., kai įkurtas tuometinės kariuomenės žvalgybos skyrius. 1940 m. okupavus Lietuvą, veikla nutraukta. 1990 m. atstačius nepriklausomybę VSD atkurtas. Veikla Žvalgyba Žvalgybos tikslas – nustatyti iš užsienio kylančias grėsmes, kurios kelia pavojų Lietuvos suverenitetui, teritorijos saugumui, konstitucinei santvarkai, Lietuvos interesams, gynybinei ir ekonominei galiai. Kontržvalgyba Kontržvalgybos tikslai: Numatyti, nustatyti ir šalinti Lietuvoje kylančias grėsmes, galinčias paveikti politiką ar ekonomiką, pažeisti Lietuvos suverenitetą, teritorijos saugumą, konstitucinę santvarką, Lietuvos interesus, gynybinę ir ekonominę galią; Nustatyti užsienio žvalgybų ar panašių institucijų, jų agentų veiklą; Organizuoti ir vykdyti valstybinių ir tarnybinių paslapčių apsaugą bei kontroliuoti, kaip paslaptys saugomos Lietuvoje ir jos užsienio įstaigose. Įslaptintos informacijos apsauga VSD atlikdamas pavestą įslaptintos informacijos apsaugą: Tikrina žmonių ir įstaigų, kuriems reikalinga susipažinti su įslaptinta informacija, atitiktį reikalavimams; Kontroliuoja įslaptintos informacijos apsaugos reikalavimų laikymąsį. Istorija Tarpukaris Dėl nepriklausomos Lietuvos kūrimosi pirmojo etapo (1918–1922 m.) specifikos slaptoji tarnyba 1918 m. spalio 27 d. pirmiausia įsteigta kariuomenėje. Karinės pajėgos tada buvo Lietuvos saugumo garantas. Kariuomenėje veikusi slaptoji tarnyba iš nedidelės Žinių dalies virto Žvalgybos skyriumi. 1923 m., kai padėtis Rytų Europoje stabilizavosi ir Lietuvos valstybę pripažino tarptautinė bendruomenė, žvalgybos skyrius reorganizuotas: karinė žvalgyba ir kontržvalgyba paliktos kariuomenei, politinis sekimas (saugumo tarnyba) perduotas VRM. Nuo tada abi buvusio Žvalgybos skyriaus tarnybos plėtojosi savarankiškai. 1923 m. rugpjūčio–gruodžio mėn. ji vadinosi VRM Kriminaliniu skyriumi „B“. 1924–1926 m. pervadinta į Politinės policijos skyrių, o 1927 m. pradžioje – į Kriminalinės policijos valdybos skyrių „A“, kuris 1928 m. tapo I skyriumi. 1933 m. birželio 1-ąją Kriminalinės policijos valdyba buvo reorganizuota į Valstybės saugumo departamentą. Ši data laikoma VSD įkūrimo diena. Tada I skyrius pervadintas Saugumo policija. Įstaiga siekė pristabdyti arba nutraukti antivalstybinių (komunistinių, nacistinių ar pan.) grupuočių veiklą, užkirsti kelią sąmokslininkų rengiamiems perversmams ir pučams. 1940 m. birželio 10 d. paskutinis VSD direktorius A. Povilaitis įsakė sunaikinti agentūrines bylas ir kitus slaptus dokumentus. 1940 m. birželio 15 d. į Lietuvą įriedėję sovietiniai tankai užėmė pozicijas ir greta VSD. A. Povilaitis tapo viena pirmųjų sovietinio teroro aukų. Atkūrus Nepriklausomybę 1990 m. kovo 26 d. Lietuvos Vyriausybė prie Ministrų kabineto įsteigė VSD. 1994 m. sausio 20 d. Seimas priėmė VSD įstatymą, jame apibrėžė tarnybos veiklos sritis. 1994 m. pab. Vyriausybė patvirtino VSD statutą. VSD priskirtos žvalgybos institucijai nebūdingos funkcijos: tirti VSD kompetencijai priklausančius nusikaltimus, ieškoti nusikaltėlių ir juos kvosti; saugoti valstybės ekonominius pagrindus; užtikrina šalies vadovų ir oficialių Lietuvos svečių apsaugą; saugoti nuo avarijų ir katastrofų strateginę reikšmę turinčius objektus; užtikrinti vyriausybinio ryšio apsaugą; tirti valstybės pareigūnų ir kitų žmonių nusikaltimus, kurie galėjo padaryti didelę žalą Lietuvai. 2010 m. sausio 21 d. politikai nusprendė Lietuvos žvalgybos įstaigų veiklos principus. Pertvarkant siekta, kad VSD taptų klasikine žvalgybos tarnyba, nesusijusia su baudžiamuoju persekiojimu. 2010 m. gruodžio 23 d. įstatymu VSD panaikinta ikiteisminio tyrimo funkcija. VSD tapo žvalgybos, o ne teisėsaugos institucija. Patikslinta pagrindinė darbo kryptis – žvalgyba ir kontržvalgyba. Nuo 2011 m. birželio 1 d., VSD iniciatyva, Valstybės ir tarnybos paslapčių įstatymu atriboti ginčus nagrinėjančią instituciją – Paslapčių apsaugos koordinavimo komisiją ir VSD, kuris buvo potencialus šių ginčių dalyvis (iki tol VSD direktorius buvo ir PAKK pirmininkas). 2012 m. spalio 17 d. Seime priimtas naujas Žvalgybos įstatymas, juo VSD įtvirtinta kaip nepolitinė institucija. O nuo VSD atskirtas Vyriausybinių ryšių centras, finansinių nusikaltimų tyrimai, dalyvavimas šalies ūkinių reikalų tvarkyme, šeimyninių ginčų sprendimai ir pan. Vadovai Šaltiniai Literatūra Arvydas Anušauskas „Lietuvos slaptosios tarnybos, 1918–1940“, Vilnius, Mintis, 1993, ISBN 5-417-00652-1