Lyduvėnų geležinkelio tiltas

Lyduvėnų geležinkelio tiltas – ilgiausias (599 m) ir aukščiausias (42 m) Lietuvoje tiltas, esantis prie Lyduvėnų miestelio (Raseinių rajonas), į pietvakarius nuo Lyduvėnų geležinkelio stoties. Tiltas pastatytas Radviliškio–Pagėgių geležinkelio ruožo 50,7 kilometre, nutiestas per Dubysą ir jos slėnį. Lietuvos kultūros paveldo objektas (Nr. 2288). Savarankiškas lankymasis ant tilto yra draudžiamas. Tiltas yra plieninis santvarinis, santvaros dviejų tipų – trofėjinės (iš vokiečių) ir gamintos sovietų laikais. Jį sudaro 9 angos po 62,4 m. Istorija Prasidėjus I pasauliniam karui, Vokietijos imperijos kariuomenė nusprendė statyti Lauksargių–Radviliškio geležinkelio ruožą, taip sujungiant vokišką geležinkelio tinklą su buvusiu cariniu. Vienas didžiausių technologinių iššūkių buvo nutiesti tiltą per Dubysą, kurios krantai čia aukšti ir statūs. Iš pradžių galvota tiltą statyti ties Dratvens žiotimis, kur būtų buvęs gana neaukštas tiltas, o toliau būtų gana ilgas kilimo ruožas šiaurės rytų kryptimi. Tačiau šio plano atsisakyta, kadangi kilimo ruožas būtų ilgas ir dėl to pylimo statyba būtų kainavusi daug laiko ir pajėgų. Dėl to nuspręsta statyti aukštą tiltą ties pačiais Lyduvėnais. Medinę estakadą 1916 m. pastatė vokiečių kariuomenės pionieriai per 6 mėnesius. Tai buvo vienas didžiausių medinių tiltų Europoje – jis buvo 42 m aukščio, 670 m ilgio ir 6 aukštų, statybai sunaudota 7000 m³ medienos. Manoma, kad tiltui pastatyti buvo iškirsta pusė Tytuvėnų šilo. Medienai suvežti reikėjo daugiau laiko nei užtruko pati statyba. Tiek statybinės medžiagos, tiek įrankiai ir maistas statybininkams buvo tiekiami Lauksargių–Kelmės siauruku ir sandėliuojami Drupstų kaime, o iš ten gabenami į statybvietę. Šešiaaukštis polinis statinys ties žemės paviršiumi buvo 21 m, o siaurėjančiame viršuje – 5,5 m pločio. Dėl gaisro pavojaus gana greitai nuspręsta vietoje medinio pastatyti geležinį tiltą. Jį imta statyti 1916 m. rudenį už 20 m nuo medinio tilto. Statybos darbus atliko Vokietijos įmonė iš Gustavsburgo miesto. Iš pradžių planuotas vienas kelias, tačiau kadangi visame Lauksargių–Šilėnų ruože ketinta tiesti dvigubą kelią, nutarta ir tiltui skirti dvi juostas. Tilto betonines atramas pastatė vokiečių bendrovė „Dyckerhoff & Widmann AG“, jos buvo įkastos į 15 m gylį. Naujasis tiltas buvo 45,5 aukščio, 1918 m. gegužės 17 d. vokiečių valdžia šį plieninį tiltą pradėjo eksploatuoti. Iškart po to medinis tiltas buvo išardytas. Naujasis tiltas buvo plieninis, su 9 angomis po 63 m kiekviena, su 8 taurais ir 2 ramtais, ilgis tarp ramtų siekė 570,2 m, bėgiai buvo 42 m virš Dubysos paviršiaus. Abu vokiečių pastatyti tiltai pavadinti jų autoriaus feldmaršalo Pauliaus fon Hindenburgo garbei, prie tilto buvo pastatytas paminklas jo garbei, ant plieninio tilto stovėjo Vokietijos kanclerio Oto fon Bismarko statula. 1932 m. paminklas Hindenburgui buvo nugriautas. XX a. tarpukariu tiltu kasmet buvo pervežama 5–12 tūkst. keleivių, prekiniai traukiniai vežė daug krovinių iš TSRS į Vokietiją. Tilto kaip technikos stebuklo pažiūrėti atvykdavo ekskursijos iš visos Lietuvos. II pasaulinio karo pradžioje besitraukiantys raudonarmiečiai tiltą norėjo sunaikinti, tačiau vokiečių specialiųjų pajėgų dalinys atakavo ir neleido tilto sunaikinti. Tačiau 1944 m. rugpjūtį traukdamiesi vokiečiai Lyduvėnų tiltą vis tiek susprogdino. Netrukus šioje vietoje iškilo medinis tiltas, o 1948–1951 m. TSRS kariuomenės inžinerinis dalinys atstatė tiltą ant naujų atramų. 1952 m. gegužę tiltas vėl atidarytas. 2005 m. lapkritį tiltas atidarytas po remonto. 2008 m. paskelbtas kultūros paminklu. 2023 m. gruodžio 13 d. tiltas atidarytas eilinių žmonių lankymui susitarus iš anksto. Galerija Šaltiniai Nuorodos Justinas Arlauskas, Rinatas Chairulinas. Vidurio Lietuvos pasididžiavimas iš paukščio skrydžio: atvykstančius pasitinka įspūdingi vaizdai. 2018-05-31, Delfi.lt Lyduvėnų geležinkelio tiltas (Miestai.net)