Saulės kapinių šv. Vincento Pauliečio koplyčia

Saulės kapinių šv. Vincento Pauliečio koplyčia - Vilniuje, Antakalnio mikrorajone Saulės kapinėse stovinti koplyčia. Saulės kapinės - vienos iš Vilniaus senųjų kapinių, įsikūrusių Saulės ir M. K. Paco gatvių sankryžoje, taip pat vadinamos šv. apaštalų Petro ir Povilo kapinėmis. Koplyčia stūkso kalvoto peizažo kapinių viduryje, įkalnėje. Pasiekiama pro kapinių pagrindinius vartus, esančius kapinių ploto kampe. Iš čia veda aukštyn akmenimis grįstas takas. Koplyčia yra nacionalinės reikšmės paminklas, 2005 m. balandžio 18 d. įrašytas į Kultūros vertybių registrą (unik. kodas 30386). Koplyčia reikšminga savo architektūrinėmis ir sakralinėmis savybėmis. Istorija Kapinių įkūrimo data nėra įrodyta dokumentais. Manoma, kad jose pradėta laidoti jau nuo XVIII a. pradžios, Didžiojo maro metu. 1811 m. Laterano kanauninkų vienuolis, Vilniaus katedros prelatas J. F. Slivinskis kapinių teritorijoje pastatė koplyčią, kurią pašventino šv. Vincento Pauliečio vardu. Pastatyta už Teresės Andžeikovič ir jos vyro paaukotus pinigus. Palei pagrindinį taką ir aplink šv. Vincento Pauliečio koplyčią išsidėstė seniausi palaidojimai. Šalia pagrindinės kapinių koplyčios (iš kairės) palaidoti Vilniaus kapitulos kunigai. Architektūra Klasicizmo stilistikos koplyčios pastatas tinkuotas, sumūrytas iš rausvų ir gelsvų plytų, stačiakampio plano. Stogas dvišlaitis, su bokšteliu, dengtas molio čerpėmis. Stačiakampis bokštelis su profiliuotu karnizu, kampiniais piliastrais ir keturiomis pusapskričių sąramų angomis. Koplyčios sienų angos ir nišos įrengtos iš pusapskričių sąramų su liunetėmis. Viduje išmūryti ir nutinkuoti cilindriniai skliautai. Pagrindinės įėjimo durys metalinės vienvėrės, iš išorės dekoruotos metalo juostomis. Šaltiniai Nuorodos Ieva Rusteikaitė. Vaikštant po Saulės kapines Archyvuota kopija 2019-01-06 iš Wayback Machine projekto.