Panevėžio geležinkelio stotis

Panevėžio geležinkelio stotis – geležinkelio statinių kompleksas Panevėžyje, S. Kerbedžio g. 9. AB „Lietuvos geležinkeliai“ Krovinių vežimo valdybos Šiaulių regiono stočių skyriaus ir Keleivių vežimo direkcijos padalinys. Geležinkelio mazgas, kuriuo praeina Radviliškio–Daugpilio geležinkelis, atvyksta „Aukštaitijos siaurojo geležinkelio“ traukiniai. Skirtingų matavimų vėžės niekur nesikerta – siaurasis geležinkelis kerta platųjį į kitą pusę (ir Senamiesčio gatvę) rytiniame stoties gale Panevėžio siaurojo geležinkelio viaduku, kuris toliau eina į Anykščius. Stoja plačiojo geležinkelio keleiviniai traukiniai Panevėžys–Šiauliai, siauruku organizuojamos nereguliarios turistinės kelionės. Išlikęs ir naudojamas siaurojo geležinkelio Panevėžio depas. Geležinkelio gatvėje prie stoties stovi paminklinis garvežys KP4-708, pagamintas 1957 m. Lenkijoje. Ant stoties rūmų yra paminklinė lenta 1940–1941 m. ir 1944–1952 m. iš čia ištremtų ir į lagerius išvežtų Panevėžio apskrities gyventojų atminimui (architektas Gintautas Diržys), atidengta 1989 m. birželio 14 d. Istorija Panevėžio stotis įkurta 1873 m. prie Radviliškio–Kalkūnų geležinkelio, jai suteikta IV kategorija. Pirmieji stoties keleivių rūmai buvo mediniai, fasaduose turėjo daug drožinių. 1891 m. Aukštaitijoje pradėtas tiesti Panevėžio–Pastovių siaurasis geležinkelis. Traukiniai iki Panevėžio ėmė kursuoti 1899 m. rugsėjo 28 d. Panevėžio stotyje pastatytas 20 m³ talpos vandens bokštas ir garvežių depas dviem garvežiams. Iš pradžių siauruku buvo gabenami įvairūs kroviniai, netrukus vežami ir keleiviai. Tarpukariu ši transporto priemonė pasidarė itin paklausi įvairiose ūkio šakose. Po I pasaulinio karo Panevėžio stotyje veikė trečiaeilės remonto dirbtuvės ir depas. 1919 m. birželio 1 d. įkurta Panevėžio stoties komendantūra, jos komendantais dirbo P. Voronenko (1919–1920 m.), Kazys Vilkas (1920–1922 m.). Jai priklausė Linkaičių–Obelių, Rokiškio–Aknystos, Skapiškio–Suvainiškio, Panevėžio–Lentupio ruožai. 1931 m. sausio 1 d. Panevėžyje pradėjo kursuoti autobusai 2 maršrutais, vienas jų apsisukdavo geležinkelio stotyje (Geležinkelio stotis–Ramygalos gatvė). 1989 m. ant stoties atidengta paminklinė lenta tremtiniams. Siaurojo geležinkelio stotis Panevėžio siaurojo geležinkelio stotis pastatyta 1905 m. Kai kurie stoties statiniai priklauso kultūros paveldui – Panevėžio depo pastatas (Geležinkelio g. 23, pastatytas 1938 m., unikalus Nr. 21930), administracinis pastatas (unikalus Nr. 33001) ir kt. 1937–1938 m. tiesiant Panevėžio–Joniškėlio geležinkelį, Panevėžio siaurojo geležinkelio stotis buvo rekonstruota, kartu su moderniais depo pastatais 1937 m. buvo pastatyti dviaukščiai administracijos rūmai. Darbams vadovavo inžinierius Jonas Veitas. Šiuose rūmuose 1938 m. gruodžio 3 d. įvyko Panevėžio–Joniškėlio geležinkelio darbų užbaigimo šventė, o 1939 m. rūmuose įsikūrė Siaurųjų geležinkelių Panevėžio ruožo administracija. Nuo 1953 m. rūmuose buvo įsikūrusi siaurojo geležinkelio dispečerinė ir vietos geležinkeliečių klubas. Dalį Panevėžio geležinkelio stoties užima „Aukštaitijos siaurojo geležinkelio“ stoties peronas. 2014 m. rugsėjo 26 d. čia atidaryta naujoji siauruko stotis, atkurta pagal 1905 m. pastatytos senosios stoties brėžinius ir nuotraukas. Siauruko stotis atstatyta kiek kitoje vietoje nei buvo anksčiau. Perono stogą laikantys mediniai stulpai, statinį puošiantys drožiniai yra tokie pat, kokie buvo XX a. pradžioje stovėjusioje stotyje. Peronas ir į jį vedantys takai iškloti akmenų grindiniu, o bortai padaryti ne betoniniai, kaip įprasta dabar, bet ąžuoliniai, kaip anuomet. Prie stoties pastato sienos kabantis varpas iš praeities į dabartį atkeliavo neįprastu būdu. Pradžioje jis buvo iškastas teritoriją tvarkiusių geležinkeliečių, vėliau atsidūrė metalo supirktuvėje. Po to radinys pateko pas sendaikčių turguje prekiaujantį antikvarą. Siauruką aptarnaujantys darbuotojai turi ir šventines uniformas. Jos pasiūtos pagal tarpukario geležinkelininkų nešiotų uniformų pavyzdį. Specialių spalvų siūlės išduoda net uniformą vilkinčio žmogaus pareigas. Pavyzdžiui, avietine spalva apkraštuota vadovaujamojo personalo uniforma, žalia – kelininkų, mėlyna – mašinistų ir visų, kurių darbas susijęs su traukinių priežiūra. Panevėžio siaurojo geležinkelio stotis yra viena iš pagrindinių viešosios įstaigos „Aukštaitijos siaurasis geležinkelis“ naudojamų stočių. Iš čia vyksta trumpieji reisai į Panevėžio siaurojo geležinkelio depą, taip pat iš čia išvyksta šventiniai siauruko traukiniai, siauruko važiuojanti pirtelė su kubilu, čia prasideda užsakomųjų ir edukacinių kelionių programos. Literatūra Darius Liutikas. Siaurasis geležinkelis Lietuvoje. Anykščių ir Panevėžio siaurukas. Všį Aukštaitijos siaurasis geležinkelis, 2024. – 392 p.: iliustr. – ISBN 978-609-96443-0-1. Šaltiniai Nuorodos Lietuvos geležinkelių raida Panevėžio geležinkeliai nuotraukose (Miestai.net)