Lančiūnavos šv. Kazimiero bažnyčia

Lančiūnavos šv. Kazimiero bažnyčia (anksčiau Lančiūnavos Švč. Mergelės Marijos bažnyčia) – bažnyčia, stovinti Lančiūnavos kaime, prie magistralinio kelio A8 Panevėžys–Aristava–Sitkūnai . Romantizmo architektūros, dailės ir sakralinis paminklas, priklausantis Lančiūnavos dvaro sodybos pastatų kompleksui, Kultūros paveldo objektas Nr. 25736. Šventoriuje išlikę senosios kapinės. Istorija Lančiūnavos dvaro savininkas Zigmantas Kognovickis vietoj senosios medinės bažnyčios 1863 m. pradėjo statyti mūrinę. Išmūrijus iki langų darbai dėl prasidėjusio 1863 m. sukilimo nutrūko. 1874 m. leista statyti mūrinę laidojimo koplyčią. Ji pastatyta 1880 m. Kauno gubernatorius neapsižiūrėjęs leido iš senosios bažnyčios perkelti liturginius reikmenis ir laikyti pamaldas. Netrukus leidimas atšauktas, bet gyventojai ir toliau meldėsi. 1885 m. uždrausta laikyti pamaldas. Rusijos vidaus reikalų ministras 1886 m. leido pamaldas laikyti tik už mirusiuosius. Lančiūnavoje 1887 m. leistos dvi šventės – kovo 4 d. ir gegužės 8 d. 1960 m. Lančiūnavos bažnyčia buvo uždaryta, pastatas pritaikytas kino salei. 1991 m. bažnyčia vėl atidaryta. 1993 m. minima kaip Švč. Mergelės Marijos bažnyčia, vėliau suteiktas šv. Kazimiero vardas. 2019 m. buvo atliktas bažnyčios stogo ir fasado remontas, perdažyti langai, pakeisti jau susidėvėję suolai naujais. 2023 m. šventoriuje pastatytas ir pašventintas medinis paminklas „Negimusiems vaikams“ (idėjos sumanytojas kun. Robertas Skrinskas, išdrožė tautodailininkas Julius Urbanavičius). Architektūra Bažnyčia eklektiško romantizmo stiliaus, stačiakampio plano, vienos navos, be apsidės. Sienos sumūrytos iš lauko akmenų, bokštas plytinis. Priekinę sieną su altoriumi puošia freska. Lubos apdailintos dekoratyvine gipso lipdinių juosta lubų perimetru su profiliuotais apvadais. Interjero puošybą papildo piliastrai, profiliuoti langų apvadai su kartušais viršuje ir nedidelėmis konsolėmis, puoštomis augaliniais ornamentais apačioje. Profiliuoti karnizai juosia choro sienas išorėje ir vidaus patalpoje. Bažnyčia turi vertingų skulptūrų. Dvi iš jų – „Šv. Kazimieras“ ir „Šv. Stanislovas“ XX a. 6 dešimtmetyje buvo perkelti į Apytalaukio bažnyčią, o 1992 m. grąžinti į Lančiūnavą. Skulptūra „Marija su kūdikiu“ („Šv. Stanislovas Kostka“) buvo likusi Lančiūnavos bažnyčioje. Freska 1990 m. Kėdainių šv. Jurgio parapijos klebonas Juozas Vaičeliūnas užsakė sukurti freską bažnyčios altorinei sienai. Tuo metu vyko restauracijos darbai, grąžinant bažnyčiai sakralinę erdvę. Kino teatro laikais bažnyčios interjeras smarkiai nukentėjo. Altorinė siena tuomet visai nugriauta, nebuvo altoriaus. Atstatytoji siena turėjo du masyvius piliastrus, sieną dalijusius į tris dalis. Dailininkas permainingą bažnyčios istoriją susiejo su numatoma freskos tema, kurią buvo apibūdinęs klebonas. Freskos liejimas užtruko apie metus laiko. Triptike pavaizduoti Kristaus nukryžiavimas ir Kryžiaus kelio stotys: Dangun Ėmimas, Nukryžiavimas, Dangun Žengimas. Dailės kūrinys atliktas 1991–1992 m. (autorius dail. Bronius Rutkauskas). Paveldas Bažnyčios šventoriuje yra dubenėtas akmuo. Anksčiau tikėta, kad tokių akmenų duobutėje susirinkęs vanduo yra šventas. Galerija Šaltiniai Kazys Misius, Romualdas Šinkūnas. „Lietuvos katalikų bažnyčios“ (žinynas). – Vilnius, „Pradai“, 1993. ISBN 9986-405-05-X // psl. 151–152 Nuorodos Arkivyskupijos informacija Lančiūnavos šv. Kazimiero bažnyčia panoramas.lt Dailininkas Bronius Rutkauskas. Lančiūnavos bažnyčios freska. I dalis YouTube svetainėje