Utenos siaurojo geležinkelio stotis

Utenos siaurojo geležinkelio stotis – siaurojo geležinkelio stotis Utenoje, Stoties g. 39. 1901–1972 m. aptarnavo Panevėžio–Pastovių geležinkelį, uždarytą 750 mm vėžę perdarius į 1520 mm vėžę. Stoties kompleksas (unikalus Nr. 25806) – kultūros paveldo objektas, jį sudaro stoties pastatas (unikalus kodas 25807) ir vandens bokštas (unikalus kodas 16803). Stoties pastatas priklauso Utenos kraštotyros muziejui, čia veikia Laisvės kovų muziejus. Stoties vandens bokštas privatizuotas. Istorija 1897 m. pradėtas tiesti 144 km ilgio Panevėžio–Švenčionėlių siaurasis geležinkelis, kuriame įrengtos Troškūnų ir Utenos geležinkelio stotys. 1898 m. įrengtas 20 m³ talpos mūrinis istorizmo stiliaus vandens bokštas, 1899 m. pastatytas vienaaukštis, mūrinis, vėlyvojo klasicizmo stiliaus stoties rūmų pastatas. Čia įrengtas garvežių grąžos trikampis, nutiesta 14 kelių. Darbinių traukinių eismas atkarpa prasidėjo 1899 m. rugsėjo 28 d., oficialus atidarymas įvyko 1901 m. gegužės 13 d. 1901 m. atidaryta ir Utenos stotis. 1920 m. pabaigoje dėl mašinisto pagalbininko Juozo Platačio kaltės sudegė stoties depas – už tai iš darbo atleistas ir mašinisto pagalbininkas, ir jo viršininkas Feliksas Kaunelis. 1959 m. stoties situacijos plane pavaizduotas 4–5 linijų kelynas, ~50 m ilgio rampa. 1972 m. gruodį buvo nutraukti siaurojo geležinkelio reisai, 1973 m. pradėta ardyti bėgius ruože Rubikiai–Švenčionėliai. Utenos siaurojo geležinkelio stotis neteko reikšmės, eismas ruože Anykščiai–Utena uždarytas 1983 m., tad ir senoji stotis uždaryta. Į pietvakarius nuo miesto atidaryta nauja Utenos geležinkelio stotis, skirta plačiajam geležinkeliui ruože Utena–Švenčionėliai. Lietuvai atgavus nepriklausomybę, viename stoties prekiniame vagone buvo įrengta Tremtinių muziejaus ekspozicija. 2001 m. stoties kompleksas įrašytas į Kultūros vertybių registrą. 2015 m. stotyje įkurtas Laisvės kovų muziejus. Galerija Šaltiniai