Vidiškių koplyčia

Vidiškių kapų koplyčia yra Vidiškių miestelio kapinėse, Ukmergės rajone. Ji yra netoli pagrindinės miestelio gatvės, apie 250 m į šiaurės rytus nuo Vidiškių bažnyčios. Nuosaikiai dekoruota ir savita koplyčia pastatyta apie 1880 m. Vidiškių kapinėse, kurios minimos XIX a. antroje pusėje. Kapinėse, rytinėje koplyčios pusėje, yra 1865 ir vėlesnių metų palaidojimų. Ukmergės rajono kultūros paveldo komisijos siūlymu koplyčia įtraukta į kultūros paminklų sąrašus. Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras jai suteikė išaiškinamo architektūros paminklo statusą. Į LR Kultūros vertybių registrą įtraukta 1996 m. (unik. kodas 12992). Kadangi tai – valstybės saugomas objektas, yra atlikti jo istoriniai-meniniai tyrimai. Koplyčios rytinis fasadas yra netoli mūrinės kapinių tvoros. Nuo tvoros koplyčią skiria dvi eilės kapų. Atokiau į pietus nuo koplyčios yra kapinių vartai. Koplyčia turi vienerias duris ir keturis langus. Viduje yra altorius. Manoma, kad jos rytinėje sienoje kabojęs medinis kryžius ir du paveikslai atiduoti Vidiškių bažnyčiai. Tačiau rašytinių duomenų apie tai neišlikę. Vakarinėje pastato pusėje yra rūsys, mūrytas iš lauko riedulių ir plytų. Įrengta gilesnė už rūsį kripta. Istorija Vidiškių koplyčios statyba pradėta rūpintis 1876 m. Tais metais Vidiškių parapijos klebonas B. Stasevičius kreipėsi į Telšių vyskupijos valdytoją Beresnevičių. Vidiškių parapijos dvarininkas Vladislovas Felicijonas Hoppenas (Hoppen, 1834–1902) pasižadėjo pagal turimą brėžinį pastatyti koplyčią ant tėvo Karolio Hoppeno (Hoppen, 1808–1870) kapo. Kauno gubernijos valdžia, atsižvelgdama į vyskupo prašymą, leido statyti minėtą koplyčią dvarininko Hoppeno lėšomis, bet tik su sąlyga, kad nebus statomas altorius. Gubernijos statybos valdyba dar nurodė pataisyti projekto ir sąmatos klaidas. Kai viskas buvo atlikta, 1879 m. spalio 4 d. Vidaus reikalų ministras leido Ukmergės valsčiaus žemės savininkui Vladislavui Hoppenui Vidiškių Romos katalikų kapinėse ant tėvo kapo statyti memorialinę koplyčią su sąlyga, kad joje būtų atliekamos tik gedulingos mirusiųjų apeigos. Koplyčia pradėta statyti apie 1880 m. Statybos užbaigimo data nežinoma. Rūsyje buvo rastos suniokoto karsto su palaikais liekanos. Prie šiaurinės kriptos aptiktas puošnus cinkuotas karstas su žvėrių atvaizdais. Manoma, kad tai dvarininko Karolio Hoppeno, palaidoto 1870 m., palaikai. Apsaugant koplyčios rūsyje esančius palaikus nuo niokojimo, rūsys buvo užpiltas smėliu. Koplyčia remontuota dar prieš karą – 1934 m. bažnyčios įrašas rodo, kad koplyčia apdengta skarda, suremontuotas vidus ir sudėtos grindys. Sovietiniais metais koplyčia stovėjo netvarkoma ir labai apleista, paversta šiukšlynu. Prakiurus stogui, iro visas pastatas. 1992 m. iš Floridos (JAV) atvykę Kazimieras ir Mėta Linkevičiai pažadėjo savo lėšomis suremontuoti koplyčią. Tvarkyti visus reikalus jie pavedė giminaičiams, gyvenantiems Vidiškiuose. Leidimas remontuoti koplyčią (pakeisti duris, langus, stogo dangą, rūsio perdangą, lubas) buvo gautas 1993 m. rugpjūčio 10 d. Suremontuotos koplyčios pašventinimo iškilmės įvyko 1994 m. Prie koplyčios sienos pritvirtinta lentelė byloja apie rėmėjų Linkevičių indėlį. Architektūra Kapinėse stovinti koplyčia yra stačiakampio plano, mūrinė. Koplyčios statybai panaudotos plytos didesnės už to laikotarpio standartą. Matyt, jos buvo atgabentos iš šalia Radiškio dvaro buvusios plytinės. Statinio architektūroje atsispindi XIX a. antrai pusei būdingi bruožai – įvairių stilistinių krypčių sintezė. Gotiką byloja raudonų plytų netinkuotas mūras, smailiaarkiai langai, triforinė frontono niša, geltono stiklo šukės. Tačiau pastato planas, proporcijos, kampiniai piliastrai atspindi XIX a. pradžios klasicizmo architektūros tradicijų poveikį. Vakarų fasade įsimintina iš tų pačių plytų sumūryta triforinė arka ir du simetriški kryžiai, o kiekvieną šoninio fasado langą apjuosia į paviršių ištrauktų ir apkapotų plytų eilės. Literatūra Ramunė Lebedytė. Vidiškių kapų koplyčia. – Iliustr. – Bibliogr.: 20 pavad. // Eskizai. – Nr. 6/7 (1994), p. 83-86. Šaltiniai