נמל התעופה מעיתיקה

נמל התעופה הבין-לאומי מעיתיקה (בערבית: مطار معيتيقة الدولي; באנגלית: Mitiga International Airport) הוא נמל תעופה המשרת את טריפולי, בירת לוב. הנמל ממוקם כ-8 קילומטרים ממזרח למרכז העיר. מאז שנת 2018, משמש מעיתיקה כנמל התעופה הבין-לאומי היחיד של טריפולי, לאחר שנמל התעופה טריפולי נסגר בעקבות נזק כבד שנגרם לו במהלך מלחמת האזרחים השנייה בלוב. נמל התעופה מעיתיקה עבר שינויים רבים לאורך ההיסטוריה ושמותיו השתנו בהתאם. הוא נבנה במקור בשנת 1923 כבסיס של חיל האוויר האיטלקי בשם Aeroporto militare di Mellaha. במהלך מלחמת העולם השנייה הפך לבסיס של הלופטוואפה. בינואר 1943 נכבש הבסיס על ידי הארמייה השמינית של בריטניה והועבר לשליטת חיל האוויר של ארצות הברית, שכינה אותו Mellaha AAF עד שנת 1945, אז שונה שמו ל-Wheelus Air Base, על שם טייס אמריקאי שנהרג באותה שנה. השימוש האמריקאי בבסיס נמשך עד ההפיכה בלוב בשנת 1969 ותום תקופת החכירה של ארצות הברית במקום. לאחר יציאת האמריקנים שונה שמו של הבסיס לבסיס חיל האוויר עוקבה בן נאפע, על שם המצביא המוסלמי שכבש את צפון אפריקה. הבסיס שימש את חילות האוויר של לוב וברית המועצות. בשנת 1986 הופצץ הבסיס על ידי ארצות הברית במהלך מבצע קניון אל דוראדו. בשנת 1995 הוסב הבסיס לנמל תעופה אזרחי שני עבור טריפולי, ושמו שונה לשמו הנוכחי. היסטוריה נמל התעופה נבנה במקור בשנת 1923 על ידי חיל האוויר האיטלקי כבסיס חיל האוויר מַלָּאחַה. בהמשך נבנה מסלול מרוצי מכוניות סביב נמל התעופה, ואגם מלאחה החל לארח את מרוץ הגרנד פרי של טריפולי בשנת 1933. בסיס מלאחה שימש את הלופטוואפה הגרמני במהלך המערכה בצפון אפריקה. הגרמנים השתמשו בו עבור יחידות סיור קצרות טווח וכן עבור יחידות סיור ימי וחופי. בבסיס פעלה גם יחידה מיוחדת לסיור מטאורולוגי. היחידה העיקרית של הלופטוואפה שהוצבה בבסיס הייתה הטייסת השנייה של קבוצת הסיור (H) 14, או 2.(H)/14. הטייסת הייתה מצוידת בשנים-עשר מטוסי הנשל Hs 126, מטוס חד-מנועי עם צוות של שני אנשי צוות, שטווח טיסתו עמד על כ-710 קילומטרים ומהירותו המרבית הגיעה ל-360 קמ"ש. בנוסף, הפעילה הטייסת שלושה מטוסי קישור מדגם פיזלר Fi 156 שטורך (Fieseler Fi 156 Storch), ומטוס תובלה יונקרס Ju 52, ששימש להובלת כוח אדם וציוד. בסיס האוויר נכבש על ידי הארמייה ה-8 הבריטית בינואר 1943. חיל האוויר שלארצות הברית החל להשתמש במלאחה כבסיס באותו חודש. הבסיס שימש את הקבוצה ה-376 של פיקוד ההפצצה הכבדה של חיל האוויר ה-12 של ארצות הברית למשימות הפצצה באמצעות מטוסי קונסולידייטד B-24 ליברייטור לעבר איטליה ודרום גרמניה. בנוסף, שדה התעופה מלאחה שימש את פיקוד התובלה האווירית, ושימש כנקודת עצירה במסלול התחבורה האווירי מצפון אפריקה, מקהיר לדקר, למטוסי מטען, כלי טיס וצוותים בדרכם לנמל התעופה בנינה שליד בנגאזי או לנמל התעופה הבין-לאומי תוניס-קרתגו, שבתוניסיה. ב-15 באפריל 1945 עבר בסיס חיל האוויר מאלאחה לשליטתו של פיקוד ההכשרה האווירית של חיל האוויר של ארצות הברית. ב-17 במאי 1945 שונה שמו ל"שדה התעופה הצבאי וילוס" (Wheelus Army Air Field - AAF), לכבוד לוטננט ריצ'רד וילוס מחיל האוויר של צבא ארצות הברית, שנהרג מוקדם יותר באותה שנה בהתרסקות מטוס באיראן. במהלך תקופת השימוש האמריקני בבסיס, הוא הורחב, ובתהליך נהרסו מבני מסלול המרוצים הנטושים. הסכם שנחתם עם לוב בשנת 1954 אפשר לארצות הברית להמשיך ולהשתמש בבסיס עד שנת 1971, אך בשל שינוי בצרכים האסטרטגיים, ארצות הברית נסוגה לחלוטין מהבסיס כבר בשנת 1970, ומסרה אותו לממשלת לוב החדשה, שעלתה לשלטון בעקבות ההפיכה בלוב בשנת 1969. שימוש לובי/סובייטי לאחר עזיבת חיל האוויר של ארצות הברית בשנת 1970, שונה שם הבסיס לבסיס חיל האוויר עוקבה בן נאפע (על שמו של המצביא המוסלמי עוקבה בן נאפע). הבסיס שימש כמתקן של חיל האוויר של העם הלובי (LPAF). בבסיס מוקמו מפקדת חיל האוויר של העם הלובי וחלק ניכר ממוסדות ההכשרה המרכזיים שלו. בנוסף, כלי טיס ואנשי צוות של חיל האוויר הסובייטי שהו ופעלו במקום. מטוסי קרב מדגמי מיג-17, מיג-19 ומיג-25 מתוצרת סובייטית, וכן מפציצים מדגם טופולב Tu-22, הוצבו בבסיס חיל האוויר עוקבה בן נאפע ושימשו את חיל האוויר של העם הלובי (LPAF). על פי הערכת מחלקת המדינה של ארצות הברית משנת 1983, כ-50% ממטוסי הקרב שהיו ברשות חיל האוויר הלובי אוחסנו ולא היו בשימוש, בהם מרבית מטוסי המיג והמפציצים מדגם Tu-22. הפצצה של ארצות הברית ב-1986 הבסיס היה אחד היעדים המרכזיים בהפצצת ארצות הברית על לוב ב-1986 (מבצע "קניון אל דוראדו"), שנערכה בתגובה לירי טילים על מטוסים אמריקניים ולמעורבות לוב בפיגועים נגד חיילים אמריקנים באירופה. בשעה 2 בלילה, ב-16 באפריל 1986, הותקפו בסיס חיל האוויר עוקבה בן נאפע, מבני ממשל בלוב ושלושה מחנות אימונים שלפי הטענות שימשו לאימוני טרוריסטים לוביים. ההפצצה בוצעה על ידי מטוסי F-111 ארדברק מתוצרת ג'נרל דיינמיקס, שהמריאו מבריטניה בדרכם ללוב. בהפצצה השתתפו שמונה-עשר מטוסי תקיפה מדגם F-111, חמישה מטוסי EF-111A רייבן מתוצרת ג'נרל דיינמיקס-גרומן מהכנף ה-66 ללוחמה אלקטרונית והטייסת ה-42 ללוחמה אלקטרונית, וכן מטוסי F-14 טומקט ו-A-6E אינטרודר של חיל הים האמריקאי, שפעלו מנושאות מטוסים. מטוסי EF-111 השתלבו בכוח התקיפה וסיפקו הגנה אלקטרונית במהלך המבצע. מטוס F-111F אחד כנף 48 אבד ככל הנראה בעקבות פגיעת טיל קרקע-אוויר או ירי נ"מ. כנף 48, שביצעה את ההפצצה על הבסיס, התאמנה במשך שנים בביצוע משימות דומות, תחילה בבסיס חיל האוויר וילוס (Wheelus), שהיה בעבר בשליטת ארצות הברית, תוך שימוש במטוסי F-100 סופר סייבר, ובהמשך בבסיס האוויר סרגוסה שבספרד, שם התאמנו טייסיה במטוסי F-4D פנטום ובמטוסי F-111. לאחר המלחמה הקרה בסיס חיל האוויר עוקבה בן נאפע הוסב לשימוש אזרחי בשנת 1995 והפך לנמל התעופה מעיתיגה. בנוסף, בשטח נמל התעופה מוקם מטה חברת התעופה בוראק אייר הלובית. 2011 מלחמת האזרחים בלוב במהלך מלחמת האזרחים בלוב ב-2011, דיווחו העיתונים "Times of Malta" ו"הגרדיאן" על טענות לפיהן נמל התעופה נתפס על ידי מפגינים שהתנגדו למנהיג לוב מועמר קדאפי. ב-13 במרץ 2011 ערק עלי עטיה, קולונל בחיל האוויר הלובי ששירת בנמל התעופה, והצטרף לכוחות האופוזיציה שהתנגדו לקדאפי. ב-21 באוגוסט 2011 פתחו המורדים במתקפה על נמל התעופה מעיתיגה, במסגרת ניסיונם להילחם בכוחות הנאמנים למשטר קדאפי בבירה טריפולי, תוך שספגו מספר נפגעים במהלך הקרבות. ב-25 באוקטובר 2011 פרסמה חברת Google Earth תמונות שצולמו על ידי חברת GeoEye ב-28 באוגוסט 2011, בהן נראו שטח נמל התעופה וכן מטוסי מיג-25 בעלי יכולות מתקדמות, ללא סימני נזק. תמונות אלה סייעו לאמת דיווחים שלפיהם שדה התעופה נתפס כבר בשלבים מוקדמים על ידי מפגיני האופוזיציה. בנוסף, נראה כי כוחות נאט"ו וחילות האוויר של ארצות הברית נמנעו מתקיפות שעלולות היו לגרום נזק לכוחות האופוזיציה. 2020-2014 מלחמת האזרחים בלוב במהלך התקיפה במערב לוב בשנים 2019–2020, היה נמל התעופה, בשליטת יחידות צבאיות נאמנות לממשלת ההסכמה הלאומית, והותקף מספר פעמים בתקיפות אוויריות על ידי הצבא הלאומי הלובי. התקיפות בוצעו במטרה לאכוף אזור אסור לטיסה שהוכרז על ידי הצבא הלאומי הלובי (LNA) כמה ימים קודם לכן. ב-8 באפריל 2019 הודיע דובר נמל התעופה שנמל התעופה נאלץ להיסגר בעקבות התקיפות האוויריות. חברת התעופה תוניסאייר הייתה חברת התעופה הזרה הראשונה שחידשה את טיסותיה לנמל התעופה במאי 2021. חברות תעופה ויעדים קווי נוסעים קווי מטען תאונות ותקריות ב-27 ביולי 1989, טיסה 803 של קוריאן אייר הייתה טיסת נוסעים בין-לאומית סדירה מסיאול, קוריאה הדרומית, לטריפולי, לוב, עם חניות ביניים בבנגקוק, תאילנד, ובג'דה, ערב הסעודית. במטוס שהו 199 נוסעים ואנשי צוות. בזמן ההתרסקות שרר ערפל כבד, וטווח הראות היה בין 30 עד 244 מטר. למרות תנאי מזג האוויר, צוות הטיסה החליט להמשיך בנחיתה. במהלך הגישה לנחיתה על מסלול 27, המטוס, מדגם מקדונל דאגלס DC-10-30, ירד מתחת לנתיב הגלישה. בשעה 7:05 (לפי דיווחים אחרים – 7:30) פגע המטוס בשני מבנים, נשבר לשלושה חלקים ועלה באש. אתר ההתרסקות היה בתוך מטע, כ-2.4 קילומטרים לפני תחילת מסלול 27. באסון נהרגו 75 בני אדם – 72 נוסעים ושלושה אנשי צוות – וכן ארבעה בני אדם שהיו על הקרקע. ב-22 בדצמבר 1992, טיסה 1103 של לוביאן ערב איירליינס הייתה מטוס מדגם בואינג 727-2L5 ובו 10 אנשי צוות ו-147 נוסעים. המטוס התנגש במטוס קרב מדגם מיקויאן-גורביץ' מיג-23UB של חיל האוויר הלובי. כל 157 הנוסעים ואנשי הצוות שהיו על סיפון טיסה 1103 נספו, בעוד צוות מטוס הקרב נפלט מהמטוס ושרד. האירוע נחשב לאסון התעופה הקטלני ביותר בהיסטוריה של לוב. ב-23 בדצמבר 2016, טיסה 209 של אפריקייה איירווייז, שהמריאה מנמל התעופה סבהא לנמל התעופה הבין-לאומי מעיתיגה, נחטפה והופנתה לנחיתה בנמל התעופה הבין-לאומי מלטה. הטיסה הופעלה באמצעות מטוס איירבוס A320-214, שמספר הרישום שלו היה 5A-ONB. ראו גם נמל התעופה הבין-לאומי טריפולי אפריקייה איירווייז ליביאן איירליינס קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה מעיתיגה (בערבית) Accident history for MJI at Aviation Safety Network 20th FDW/TFW F-100 photos הערות שוליים