Riia toomkirik

Riia toomkirik (läti keeles Rīgas Doms, saksa keeles Rigaer Dom) on toomkirik Lätis Riias Toomväljakul. See on Läti Evangeelse Luterliku Kiriku peakirik. Kiriku kõrgus koos tornikiivriga on maapinnast 90 meetrit. Katedraali kõrval, Palasta tänav 2 asub Riia toomkiriku kogudusehoone ja Palasta tänav 4, Riia Ajaloo- ja Laevandusmuuseum. Ajalugu Keskaeg "Henriku Liivimaa kroonika" andmeil lasi piiskop Albert esialgse väikse toomkiriku ehitada linna asutamise aastal 1201 või sellele järgnenud aastal 1202. Ta pühitses "õndsaima jumalaema Maarja auks" selle koos Maarjamaaga (Vana-Liivimaaga). Ehituse algfaasist teatakse üsna vähe, kuigi halduslik korraldus usaldati munkadele Prémontré ordust. 1210. aastal Roomast naastes kutsus piiskop Albert neid Vestfaalis asunud Cappenbergi kloostrist kaasa Riiga. Erinevalt tsistertslastest ei piiranud premontraatlaste ehitusprojekte jäigad eeskirjad või reeglid. 25. juulil 1211 pani Riia piiskop Albert tseremoonia käigus nurgakivi tänini samal kohal kõrguvale toomkirikule. Ta oli lasknud ehitise rajada oma piiskopikoja õue tagusele maale, liivlaste kunagisse kalurikülla, mis asus Daugava jõe lähedal. 1215. aasta kevadel tuli ehitustöödega kiirustada, sest keset asulat asunud kirik oli maha põlenud. Lisaks hakati Riia toomkapiitlile ehitama romaani stiilis kooli ja kloostrit. 1236. (?) aastal pidas Gregorius IX paavstluse legaat, Modena piiskop Wilhelm, kontsiili juba vastses Riia toomkirikus. Arvatavasti oli selleks ajaks ristlööv pooleliolevast kirikust juba müüriga eraldatud ja kooriruum valminud. 1211 lõi Riia piiskop Albert Liivimaa vanima õppeasutusena Riia toomkiriku juurde Riia toomkooli. 13. sajandi teisel poolel jõudis katedraali põhiplaani järgne ehitus lõpule, sajandivahetuseks võis tornikiiver kõrguda 140 meetrini. Riia toomkirikust oli kujunenud märkimisväärseimaid varagootika näiteid terves Baltikumis. Põhjasõjas 1710. aastal Riia piiramise ajal sai kiriku katus rängalt kannatada, mille renoveerimine ja rekonstrueerimine jätkusid kuni 1727. aastani. 1881. aastal algasid kirikus remondi- ja restaureerimistööd, mis jätkusid kuni 1914. aastani, mille tulemusel kirik omandas oma praeguse ilme. 1859. aastal oli Riia toomkoguduse hingekirjas 1 149 inimest. Uusim aeg Nõukogude ajal olid jumalateenistused keelatud aastail 1959–1989. Toomkirikut kasutati kontserdisaalina ja selle lõunatiivas asus Riia meresõidu- ja ajaloomuuseum. Peakirik avati sakraalseteks talitusteks taas aastal 1991, mil traditsioone jätkab endiselt Läti Evangeelne Luterlik Kirik. Arhitektuur Ehitise vundamendid on rajatud pinnasesse rammitud puitvaiadele, mida kaasajal on märgata hoone alumise korruse abiruumides maapinna paljanditel. 1220. aastate tarinduste käigus kujundati romaanipäraselt paekivist sokkel ja välisnurgad. Müüritis on iseloomulik tellisgootikale. Läänefassaadi kaunistab sellest perioodist pärit ümmargune roosaken. Astmikportaali arhivoldi sammaste kapiteelid on varagootika vormides reljeefse taimdekooriga, mille mõjutused pärinevad tõenäoliselt Ojamaalt. Basiilika põhimõtete kohaselt hakati kesklöövi lõppu ehitama koori kolme poolringikujulise apsiidiga, millele järk-järgult lisandusid ruumid piiskopkonnale. Kiriku struktuur ja proportsioonid muutusid selle tulemusel teiselaadseks. Neid muutusi on näha põhjaportaalil ehk tollasel linnapoolsel küljel, toomkapiitli koosolekusaalis ja peaaegu kandilises kloostrihoovis. Katedraali lääneosa jäi kroonima gooti stiilis massiivne kirikutorn, mille põhja- ja lõunaküljel paiknevad neljatahulised, suurte kaaravadega pikilöövi sisemusse avanevad kabelid. Lisaks neile ehitati 14.–16. sajandini kabelid põhja- ja lõunapoolsetesse külglöövidesse (kabelilööv). Keskajal kroonis torni kaheksanurkne püramiidjas tornikiiver. Seda toomkiriku torni võib näha 16. sajandi keskpaigast pärineval Riia vanimal linnavaatel Sebastian Münsteri raamatus "Kosmograafia". Renessanslik kahe galeriiga püramiidjas tornikiiver ehitati toomkirikule 16. sajandi lõpus. Samal ajal toomkiriku torni paigaldatud kukk on tänapäeval eksponeeritud katedraalis. 18. sajandi lõpus ehitati kirikule uus barokkvormides torn. 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul toimusid restaureerimistööd, mille tulemusena omandas kirik oma praeguse ilme. Sisustus ja vaatamisväärsused Riia toomkirikus on 12. sajandi lõpust pärinev ristimiskivi, mis algselt paiknes Ikšķile Maarja kirikus. Kivi paigutati toomkiriku renoveerimistööde käigus 2009. aastal kesklöövi keskele. Riia toomkiriku kooriruumi vasakus seinas paikneb Liivimaa piiskopi 1186–1196 Meinhardi haud. Kirikus on ka Riia peapiiskopi Wilhelm von Brandenburg (von Hohenzollern) (1498–1563) hauaplaat. Kiriku puitkantsel pärineb umbes 1641. aastast ja on kaunistud barokse nikerddekooriga. Toomkiriku seintele ja võlvialustesse on paigaldatud kümneid rikkalikult kaunistatud vappepitaafe. Paljud neist pärinevad 17. ja 18. sajandist, mil Riia oli tähtis hansalinn ja Rootsi kuningriigi, hiljem Venemaa keisririigi osa. Nad kuuluvad saksa päritolu Riia patriitsiperekondade (Bergmann (läti k. Bergmaņi), Berens von Rautenfeldi, Dreyling (Dreiliņ), Hollanderi (Holanderi), Schwartz (Švarci), Wiedau (Vīdavi), Riia rae, käsitöölisi ühendava Riia Väikegildi liikmetele, aadlikele, riigiametnikele, sõjaväelastele ja vaimulikele (Rigemann, Mengdenid: Otto von Mengden (1597–1681), Gustav von Mengden (1627–1688), Himsel, Kröger, Schick, Henrich, Benckendorff). Toomkiriku 19. sajandist pärinevad vitraažaknad valmistas Mayer Königliche Bayerische Hofkunstanstalt Münchenis 1884. aastal, Riia kunstklaasija Adolf Kahlerti ettevõte Kahlert und Weber 1896. aastal, ja Bruno Urbani klaasmaaliinstituut Dresdenis 1885. aastal, 20. sajandi algusest pärinevad aknad valmistas Friedrich Tode töökoda Riias. Riia toomkirikus asuvad 1883. aastal saksa meistri Walcker & Cie poolt valmistatud Toomkiriku orel, mis on üks maailma suurimaid ja ajaloolisemaid. Saksimaal Morgenröthes valmistatud kirikukell paigaldati kirikusse aastail 1926/1927 ja see oli tollal seal tehtutest suurim, kaaludes 8,5 tonni kõrgusega 3 meetrit ja läbimõõduga 2,5 meetrit. Kirikus tegutseb Riia Toomkiriku muuseum, kus saab tutvuda toomkiriku ja Riia linna ajaloo, samuti luteri usu arenguga Lätis. Näitusel on eksponeeritud ajaloolised esemed, kirikutarbed ja kunstiteosed. Kiriku kompleksis on säilinud osaliselt ristikäik ja keskaegne kloostrihoov. Riia toomkiriku koguduse vaimulikud 1388/1405, Johann von Soest, Riia toomkiriku katolik toompraost 1442, Dietrich Nagel, Riia toomkiriku katolik toompraost 1546, Wenceslaus Lembke, Riia toomkiriku luterlik pastor 1554/1557, Martin Lemken Wilhelm Donat (surn. 1582) 1582, Johannes thom Dal (surn. 1612) Laurentius Lemken (surn. 1611) 1611–1616, Hermann Samson, Riia toomkiriku ülempastor 1624, Rotger Neinerus (surn. 1625), Riia toomkiriku pastor 1650–1656, Johann Hartmann (surn. 1657), diakon 1656−1657, Matthias Reland/Reeland/Rölandt (1599–1657), Riia toomkiriku pastor 1657−1658, Johannes Brever, Riia toomkiriku pastor 1659−1670/1671, Johann Richmann/Rickemann (1622−1670/1671), Riia toomkiriku pastor 1682–1683, Heinrich Sehlmann (1632−1683), diakon 1683–1685, Hermann Zimmermann, Riia toomkoguduse abiõpetaja 1691–1698, Hermann Zimmermann, Riia toomkoguduse pastor 1700–1702, Hermann Zimmermann, Riia toomkoguduse pastor 1700–1701, Andreas Schwartz (1665–1701), diakonpastor 1702–1712, Christian Lauterbach (1663–1720), diakonpastor 1711–1720 Andreas Willebrand (1652–1737), Riia toomkoguduse saksa koguduse vaimulik 1712–1720, Christian Lauterbach (1663–1720), Riia toomkoguduse pastor 1720–1736, Andreas Willebrand (1652–1737), Riia toomkoguduse pastor Bartholomäus Depkin (1682–1746), Riia toomkiriku pastor 1725–1736, Johann Fontin (1684–1737), diakon 1740, Gebhard Christoph Tanck (1679–1744), Riia toomkiriku pastor, pastor primas 1743–1759, Johann Christoph Gericke (1696–1759), diakon 1744–1746, Johann Nikolaus Wilhelm Schul(t)ze, Riia toomkoguduse pastor 1759, Anton Bärnhoff (1733–1800), diakon 1760–1780, Immanuel Justus von Essen, Riia toomkiriku Riia Peetri koguduse ülempastor 1760–1764, Carl Leopold Stöessiger (1733–1777), Riia toomkiriku diakon 1777–1780, Gottlieb Schlegel (1739–1810) (de), diakon 1780–1788, Gottlieb Schlegel (1739–1810), nädalajutlustaja 1781–1788, Anton Bärnhoff (1733–1800), ülemnädalajutlustaja 1789–1790, Gotthard Hermann Josephi (1756–1822), diakonpastor 180..., Johann Christoph Pottmeyer (1751–1817), Riia toomkoguduse pastor 1800–1801, Gotthard Hermann Josephi (1756–1822), nädalajutlustaja 1801–1817, Gotthard Hermann Josephi (1756–1822), ülemnädalajutlustaja 1801–1805, Matthias Thiel (1775–1843), diakon 1806–1818 Franz Hackel (1782–1818), diakonpastor 1817–1822, Gotthard Hermann Josephi (1756–1822), pastor 1819–1823, David Gustav von Bergmann (1787–1848), diakon 1822–1823, Johann August Leberecht Albanus (1765–1839), Riia toomkiriku ülempastor 1823–1838, Matthias Thiel (1775–1843), Riia toomkiriku ülempastor Riia konsistooriumiringkonnas 1826–1831, Otto Hermann von Stahl (1796–1831), diakonpastor 1838–1843, Martin Daniel Taube (1802–1857), diakonpastor 1843–1848, Peter August Poelchau (1803–1874) (de), Riia toomkiriku ülempastor 1843–1845, Carl Alexander Dietrich (1806–1868), diakon 1844–1845, Jakob Matthias Heinrich Hedenström (1806–1865), pastoradjunkt 1845–1850, Jakob Matthias Heinrich Hedenström (1806–1865), diakon 1848–1850, Ernst Theodor Hellmann (1806–1850), Riia toomkiriku ülempastor 1849–1850, Reinhold Hilde (1820–1857), nädalajutlustaja 1850–1857, Martin Daniel Taube (1802–1857), Riia toomkiriku ülempastor 1851–1856, Gustav Blumenbach (1824–1876), pastor 1857–1868, Karl Johann Julius Wilhelm Hillner (1813–1868), Riia toomkiriku ülempastor 1875–1894, Johannes Matthias Lütkens, Riia Peetri koguduse ülempastor Liivimaa konsistooriumiringkonnas 1885–1906, Theophil Gaehtgens (1847–1919), Riia toomkiriku ülempastor 1886–1910, Friedrich Heinrich Wilhelm Keller (1837–1917), Riia toomkiriku ülempastor 1910, Karl Keller (1868–1939), Riia toomkiriku pastor 1911–1931 Oswald Erdmann (1871–1933), Riia toomkiriku pastor Vaata ka Riia toomkool Visby toomkirik Tallinna toomkirik Tartu toomkirik Viited Kirjandus Christian August Berkholz, Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger Riga's. Abth.1, Geschichte der einzelnen Kirchen nebst chronologischem Verzeichniss der Prediger und statistischen Auszügen aus den Kirchenbüchern, Riga, 1867, seite 37-64 Välislingid Riia toomkiriku koduleht