Nälkäaro

Nälkäaro tai Eteläinen Nälkäaro (uzb. Mirzachoʻl, kaz. Мырзашөл, Myrzaşöl, tadžikiksi Мирзочӯл, Mirzotšūl, ven. Голо́дная степь, Golodnaja step) on tasanko Syrdarjan ja Jizzaxin alueilla Uzbekistanissa, Türkistanin alueella Kazakstanissa ja Zafarobodin piirissä Tadžikistanissa. Sen pinta-ala on noin 10 000 neliökilometriä. Syrdarjan vasemmalla rannalla sijaitseva alue rajoittuu etelässä Turkestan- ja Nurotavuoriin ja muuttuu lännessä vähitellen Kyzylkumin aavikoksi. Se on muodostunut Syrdarjan tuomasta suolapitoisesta lössihiekasta ja hiekkasavesta sekä vuoristojokien tulvakerrostumista. Luonnonvarainen kasvillisuus koostuu etupäässä heinäkasveista. Nälkäaron raivaaminen maatalouskäyttöön aloitettiin 1800-luvun lopussa. Ensimmäisen maailmansodan edellä otetttiin käyttöön 95 000 hehtaaria, josta suurin osa pilaantui suolaantumisen ja soistumisen takia. Neuvostoaikana, varsinkin 1950- ja 1960-luvuilla rakennetut kastelukanavat mahdollistivat puuvillan viljelyn noin 800 000 hehtaarin alalla. Seudulle on perustettu muun muassa Gulistonin ja Yangiyerin kaupungit. Lähteet