Um al Džimalis

Um al Džimalis (arab. ام الجمال = Umm Al-Jimāl 'kupranugarių motina') – archeologinė vietovė šiaurės Jordanijoje, 17 km į rytus nuo Mafrako, 10 km nuo Sirijos sienos, Haurano regione. Tai senovės romėnų ir bizantiečių gyvenvietės liekanos. Um al Džimalis, įsikūręs romėnų gyvenvietės vietoje, suklestėjo V–VIII a. pab., Bizantijos imperijos valdymo bei ankstyvojo islamo laikais. Haurano dykumų srityje šis miestas išsiskyrė savo derlingais dirvožemiais, kurių drėkinimui buvo įrengta irigacinė sistema. Seniausi archeologiniai radiniai Um al Džimalyje rasti iš I a., kai kraštą valdė Nabatėjų karalystė. Mieste rasta epigrafinių įrašų graikų, nabatėjų, safaitų, lotynų ir arabų rašmenimis. Klestėjimo metu čia gyveno 3000–7000 žmonių. Gyvenvietė galutinai apleista po 749 m. žemės drebėjimo. Išlikę keliaaukščių gyvenamųjų namų su kiemais, išdėstytų trijuose kvartaluose, griuvėsiai, 16 skirtingų bažnyčių liekanos, perdaryti senesni romėnų kariniai statiniai. Pastatų architektūra nesudėtinga, pragmatiška, statyboms panaudotas bazaltas. Vienas iš Um al Džimalio pastatų rekonstruotas kaip muziejus. Um al Džimalis saugomas kaip antikinio paveldo objektas nuo 1939 m., o 2024 m. paskelbtas UNESCO pasaulio paveldo objektu kaip pavyzdinė žemdirbių ir gyvulių augintojų gyvenvietė Haurano regione. Šaltiniai