Unyō

Unyō (jap. 雲鷹) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1942 palvelukseenotettu Taiyō-luokan saattuetukialus toisessa maailmansodassa. Valmistus Aluksen tilasi Nippon Yusen Kaisha eli Japanin postihöyrylaivayhtiö Mitsubishi Shipbuilding and Engineering Companyltä Nagasakista ja sen köli laskettiin 14. joulukuuta 1938 telakkanumerolla 751. Alus laskettiin vesille 31. lokakuuta 1939 nimellä SS Yawatamaru ja se valmistui 31. heinäkuuta 1940. Palvelus Yawatamaru lähti neitsytmatkalleen 31. heinäkuuta. Alus oli suunniteltu matkustaja-alukseksi, mutta Japanin liityttyä toiseen maailmansotaan keisarillisen Japanin laivasto lunasti aluksen lokakuussa 1941. Alus muutettiin joukkojenkuljetusalukseksi kuljettamaan sotavankeja Japaniin. Alus poistettiin käytöstä, ja se siirrettiin 25. marraskuuta 1941 telakalle muutettavaksi saattuetukialukseksi. Muutostyöt Muutostöiden aikana alukselle valmistui lentokansi, jonka pituus oli 150 metriä ja leveys 23 metriä. Alukselle asennettiin kaksi hissiä lentokoneiden siirtämiseksi hangaarista lentokannelle, mutta kannelle ei rakennettu komentosiltaa, katapultteja eikä jarruvaijereita. Sen suunniteltuina tehtävinä olivat tukialuslentäjien koulutus sekä lentokoneiden kuljetus. Unyō Alus otettiin palvelukseen saattuetukialuksena 31. toukokuuta 1942 nimellä Unyō. Alus osallistui useisiin lentokoneidenkuljetustehtäviin. Siihen osui Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Halibutin laukaisema torpedo Trukin edustalla 10. heinäkuuta 1943. Korjausten jälkeen 19. tammikuuta 1944 aluksen ollessa matkalla Yokosukaan siihen osui kolme USS Haddockin laukaisemaa torpedoa, jotka eivät kuitenkaan upottaneet alusta. Alus matkasi korjattavaksi Saipanille. Alus upposi 17. syyskuuta 1944 USS Barbin torpedoitua aluksen Hongkongin lähistöllä. Aluksen 1 000 hengen miehistöstä 239 hukkui ja 761 pelastettiin merestä. Lähteet Gardiner, Robert (toim.): Conway’s All the World’s Fighting Ships 1922–1946. Lontoo: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7 (englanniksi) Taiyo-class Escort Carrier CombinedFleet.com. Viitattu 18.9.2016. (englanniksi) Viitteet