סוקה גאקאי

סוקה גאקאי (ביפנית: 創価学会; בהפבורן: Sōka Gakkai, "האגודה ללימוד יצירת ערך") היא דת יפנית חדשה שנוסדה בשנת 1930, ומבוססת על תורתו של הנזיר הבודהיסטי היפני מהמאה ה-13, ניצ'ירן. מאז דצמבר 2023, הארגון מונהג על ידי מינורו האראדה . סוקה גאקאי נחשבת כיום לדת החדשה הגדולה והמשפיעה ביותר שצמחה ביפן, עם מיליוני מאמינים ביפן וברחבי העולם. הארגון מבסס את תורתו על פרשנותו של ניצ'ירן לסוטרת הלוטוס (מהטקסטים הקדושים והחשובים בבודהיזם המהאיאנה), ומציב את דקלום המנטרה 'נָאם מְיוֹהוֹ רֶנְגֶה קְיוֹ' במרכז הפרקטיקה הדתית. זוהי המנטרה המרכזית בבודהיזם של ניצ'ירן הנחשבת לכותרת של סוטרת הלוטוס. המאמינים מאמינים שדקלום שלה מאפשר לאדם להתחבר לחוק האוניברסלי של החיים ולגלות את טבע הבודהה שבתוכו. סוקה גאקאי מגדיר עצמו כארגון בודהיסטי קהילתי השואף לקדם ערכי שלום, תרבות וחינוך, המבוססים על תפיסתו בנוגע לכבוד האדם וקדושת החיים. ארגון סוקה גאקאי הוקם על ידי המחנכים צונסאבורו מאקיגוצ'י וג'וסיי טודה ב-18 בנובמבר 1930 בשם "סוקה קיויקו גאקאי" (האגודה לחינוך יוצר ערך). מאוחר יותר שונה שמו ל"סוקה גאקאי". הארגון קיים את פגישת הפתיחה שלו בשנת 1937, אך פורק במהלך מלחמת העולם השנייה כאשר חלק ניכר מהנהגתו נאסר בגין הפרת 'חוק שמירת השלום' משנת 1925 ואשמת פגיעה בכבוד המלכות. בשנת 1945, לאחר שחרורו מהכלא, החל טודה לשקם את הארגון. דאיסאקו איקדה כיהן כנשיא השלישי של סוקה גאקאי וכנשיא המייסד של "סוקה גאקאי הבינלאומית" (SGI) . ביפן, מפלגת קומייטו היא מפלגה פוליטית שהוקמה בשנת 1964 על ידי דאיסאקו איקדה כדי לייצג אינטרסים ציבוריים מגוונים ולהילחם בשחיתות, כחלופה למפלגות הנתמכות על ידי איגודי עובדים ותאגידי ענק, לטענתם. נכון לשנת 2025, ארגון סוקה גאקאי מצהיר כי הוא מונה 8.25 מיליון בתי אב של חברים ביפן. האקדמאי האמריקאי לוי מקלפלין העריך בשנת 2018 כי מספר החברים בפועל נמוך מ-4 מיליון. בשנת 2010 צוין כי ההיסטוריה של ארגון סוקה גאקאי ביפן רצופה במחלוקות. מפלגת קומייטו החדשה, המקורבת לארגון והוקמה על ידי חבריו, חברה לקואליציה עם המפלגה הליברלית-דמוקרטית (LDP) בשנת 1999, ושימשה כשותפה זוטרה בממשלה עד לפירוק הקואליציה בשנת 2025. לאורך השנים, היו מי שביקרו את הארגון ותיארו אותו ככת. אמונות ופרקטיקות עיקריות אמונות הסוקה גאקאי מתמקדות בהכרה בכך שלכל חיים יש כבוד ופוטנציאל פנימי אינסופי; 'טבע הבודהה' (Buddhahood ) קיים בכל אדם וניתן לעוררו באמצעות הפרקטיקה הבודהיסטית שהתווה ניצ'ירן. יתרה מכך, פעולותיו החברתיות של האדם בכל רגע עשויות להוביל ל'סוקה' (Soka), או יצירת ערך (תאוריית התלות ההדדית של החיים). שינוי חברתי מתאפשר דרך 'מהפכה אנושית' – דרך חיים בעולם המייצרת ערך. בפילוסופיה של סוקה גאקאי, 'לייצר ערך' (Soka) פירושו היכולת של האדם להפיק משמעות חיובית ותועלת מכל סיטואציה בחיים, קשה ככל שתהיה. דוקטרינת הסוקה גאקאי נגזרת מניצ'ירן, שהפיץ את סוטרת הלוטוס כפי שתפס את יישומה לעידן שבו הוא, והאנשים כיום, חיים. הסוקה גאקאי מייחס חשיבות רבה לכתביו של ניצ'ירן, המכונים "גושו" (Gosho), ומתייחס במיוחד לאוסף כתבי ניצ'ירן שערך ניצ'יקו הורי ופרסם ג'וסיי טודה בשנת 1952 תחת הכותרת "ניצ'ירן דאישונין גושו זנשו" (Nichiren Daishonin Gosho Zenshu). הפרקטיקה הדתית של סוקה גאקאי משלבת טקסים יומיומיים בבית עם פעילות קהילתית, תוך דגש על יישום המוסר הבודהיסטי בחיי היומיום. מעבר להתעלות האישית, פעולות המאמינים מכוונות לטובת "העצמי ולאחרים" כאחד. גונגיו (Gongyo): התרגול המרכזי המתבצע מדי בוקר וערב, הכולל את שינון המנטרה "נאם-מיוהו-רנגה-קיו" (הידועה כדאימוקו) וקריאת קטעים נבחרים מתוך סוטרת הלוטוס מול הגוהונזון (Gohonzon) – מגילה טקסית המשמשת כמוקד להתעלות רוחנית. מפגשי דיון (Zadankai): מפגשים קהילתיים חודשיים המתקיימים בדרך כלל בבתי חברים. מפגשים אלו מתאפיינים באופי שוויוני וכוללים שיתוף בחוויות אישיות של התגברות על קשיים ("הוכחה ממשית"), לימוד טקסטים ודיאלוג פתוח. הפצה ולימוד: המאמינים מעודדים להפיץ את עקרונות הבודהיזם לאחרים כחלק מפיתוח החמלה (Kosen-rufu) ולהעמיק בהגותם של ניצ'ירן דאישונין ושל נשיאי הארגון. היסטוריה ארגון סוקה גאקאי הוקם רשמית בנובמבר 1930 על ידי אנשי החינוך צונסאבורו מאקיגוצ'י וג'וסיי טודה , שאימצו את הבודהיזם של ניצ'ירן כשנתיים קודם לכן. בתחילה נקרא הארגון "אגודת החינוך ליצירת ערך" והתמקד ברפורמה חינוכית, אך עם הזמן התרחב קהל היעד שלו ממורים לאנשים מכל שכבות האוכלוסייה שנמשכו ליסודות הדתיים של התנועה. בעקבות דגש על הפצת האמונה, גדל הארגון במהירות מכ-60 משתתפים בכנס היסוד בשנת 1937 לכ-300 חברים בשנת 1940. בשנת 1942 סגר השלטון היפני את כתב העת של התנועה, ובשנה שלאחר מכן נעצרו מאקיגוצ'י, טודה ו-19 מנהיגים נוספים באשמת פגיעה בכבוד הקיסר, השמצת מקדש איסה והפרת חוקי ביטחון. במהלך חקירתו עמד מאקיגוצ'י על כך שהקיסר הוא אדם רגיל (ולא קאמי) הנוטה לטעות, וסירב להתכחש לאמונתו למרות התנאים הקשים בכלא. בעוד שרוב המנהיגים האחרים חזרו בהם ושוחררו, מאקיגוצ'י מת בכלא מתת-תזונה בשנת 1944. עם שחרורו מהמאסר ביולי 1945, החל ג'וסיי טודה לפעול מיד לשיקום הארגון שפורק ודוכא על ידי הממשלה במהלך המלחמה. עם שחרורו, הקים טודה מחדש את הארגון תחת השם המקוצר סוקה גאקאי ושילב בתורתו את התובנות הרוחניות שגיבש בכלא. הוא פתח במבצע להפצת האמונה ושיקום הקהילה, שכלל הרצאות על סוטרת הלוטוס, הקמת עיתון התנועה ("סייקיו שימבון") וטיפוח דור צעיר של מנהיגים, ובראשם יורשו לעתיד דאיסאקו איקדה . תחת הנהגתו, פיתח הארגון מערך לימוד והכשרה אינטנסיבי שכלל כתבי עת, הרצאות מקומיות ומבחני הסמכה שנתיים המעניקים תארים לימודיים לחברים. מערך זה תואר על ידי משקיפים חיצוניים כאחת מתוכניות ההדרכה והלימוד המרשימות והיסודיות ביותר שנראו ביפן. "מבצע ההפצה הגדול" החל בנאום כניסתו לתפקיד של ג'וסיי טודה ב-1951, בו הציב יעד להמרת דתן של 750,000 משפחות לפני מותו. הצמיחה המהירה של הארגון מוסברת בשלוש דרכים מרכזיות: התלהבות דתית וארגון יעיל של חבריו; מבנה חברתי המספק צרכים פסיכולוגיים וקהילתיים; וביקורת מצד מתנגדים שטענו כי ההפצה נעשתה לעיתים בדרכים כוחניות (כגון השמדת מזבחות שינטו ביתיים). דאיסאקו איקדה, שירש את טודה ב-1960, אימץ גישה מתונה וסובלנית יותר להפצת האמונה. תחת הנהגתו הפך הארגון לתנועה בינלאומית רחבת היקף, שדיווחה על צמיחה מ-1.3 מיליון חברים ב-1960 ליותר מ-6 מיליון משפחות בסוף העשור, לצד תפוצת ענק של עיתון התנועה (אם כי נתונים אלו שנויים במחלוקת בקרב גורמים חיצוניים). חמישה חודשים לאחר מינויו ב-1960, החל איקדה בסדרת מסעות בינלאומיים לביסוס התנועה מחוץ ליפן, החל מצפון ודרום אמריקה ובהמשך באירופה ובמזרח התיכון. הוא הקים את "לשכת התרבות" כדי לשלב בארגון פעילויות חוץ-דתיות בתחומי הכלכלה, האמנות והחינוך, ואף ייסד רשת מוסדות חינוך הכוללת בתי ספר ואוניברסיטה. צמיחת התנועה בחו"ל הובילה להקמתו הרשמית של הארגון הבינלאומי, "סוקה גאקאי הבינלאומית" (SGI), בשנת 1975 בגואם. בשנת 1961 הקים הארגון את "הליגה הפוליטית קומיי", ובשנת 1964 ייסד איקדה את מפלגת קומייטו (Komeito – מפלגת הממשל הנקי). המפלגה הפכה לכוח הפוליטי השלישי בגודלו ביפן, כשהיא זוכה באופן עקבי ל-10% עד 15% מקולות הבוחרים. מאז 1999 מקיימת המפלגה ברית פוליטית עם המפלגה הליברלית-דמוקרטית השלטת. למרות שורשיה הפציפיסטיים, המפלגה תמכה במהלכים של ממשלת יפן לפרשנות מחדש של סעיף 9 לחוקה, במטרה לאפשר "הגנה קולקטיבית" והשתתפות בעימותים צבאיים בחו"ל. בעקבות ביקורת ציבורית, הוביל איקדה שינוי משמעותי במסר של סוקה גאקאי; הוא הצהיר על מחויבות הארגון לחופש הביטוי והדת, והודה כי בעבר נהג הארגון בחוסר סובלנות. במהלך שנות ה-70, העביר איקדה את מוקד הפעילות מצמיחה פנימית של מספר החברים לאימוץ המוטו "שלום, תרבות וחינוך". באוקטובר 1972 הכריז על תחילת "שלב ב'", שסימן את המעבר מהתרחבות אגרסיבית לתנועה הפועלת למען שלום בינלאומי באמצעות חילופי תרבות וידידות. בשנת 1991 חל קרע רשמי בין סוקה גאקאי לממסד הדתי "ניצ'ירן שושו" , שהסתיים בנידוי הארגון על רקע חילוקי דעות אמונתיים ומעורבות בשערוריות ציבוריות. באותה שנה נחשפו גם אי-סדרים כספיים, והארגון נאלץ לשלם מיליוני דולרים לרשויות המס בגין הכנסות שלא דווחו. תדמית כיום, הביקורת על סוקה גאקאי בתקשורת המרכזית ביפן פחתה משמעותית, במיוחד מאז הצטרפות מפלגת קומייטו לקואליציית השלטון ב-1999, והארגון הופך בהדרגה לחלק מהמיינסטרים היפני. עם זאת, הציבור היפני עדיין מחזיק ב"ראייה חצויה" כלפי התנועה: מצד אחד היא נתפסת כתנועה מעורבת חברתית ופוליטית, אך מצד שני היא עדיין מעוררת חשדנות בקרב חלקים בציבור. מעמדה של סוקה גאקאי בזירה הבינלאומית מורכב ומשתנה ממדינה למדינה, ונע בין הכרה רשמית כדת לבין ביקורת על אופייה. בשנת 1995 נכללה סוקה גאקאי בדו"ח של ועדה פרלמנטרית בצרפת שמנה 173 קבוצות בעלות מאפיינים של כת, אך הדבר לא הוביל לאיסור על פעילותה, ובשנת 2005 בוטל השימוש הרשמי ברשימה זו בהוראתו של ז'אן-פייר רפרן. לעומת זאת, באיטליה חתם ראש הממשלה מתיאו רנצי ב-2015 על הסכם המעניק לארגון מעמד דתי רשמי ("קונקורדט"); מעמד זה מאפשר לארגון לייעץ לממשלה במקרים מסוימים וליהנות ממימון חלקי מכספי המיסים, בדומה ל-11 דתות אחרות במדינה. מחלוקות פוליטיות וציבוריות בשנת 1969 עמד הארגון במרכז סערה ציבורית ביפן לאחר שניסה להשתמש בכוחו הפוליטי כדי למנוע פרסום ספר ביקורתי נגדו. ניסיון השתקה זה הוביל לביקורת חריפה בתקשורת היפנית על התנהלות התנועה ומפלגת קומייטו. הגדרות ככת ופעילות פלילית: מבקרים שונים וחוקרים הגדירו את הארגון כ"כת", תוך התמקדות ב"פולחן אישיות" סביב המנהיג דאיסאקו איקדה ובמבנה סמכותני. לאורך השנים יוחסו לחברי הארגון פעולות פליליות כמו האזנות סתר למנהיג המפלגה הקומוניסטית, איומים בהטמנת פצצות והצתות נגד קבוצות יריבות; הארגון התנער ממעשים אלו וייחס אותם למצבם הנפשי של המעורבים. טענות לתקיפה מינית: בשנת 1996 הוגשה תביעה אזרחית נגד איקדה על ידי חברת ארגון לשעבר בטענה שאנס אותה במספר הזדמנויות. הארגון הכחיש את הטענות מכל וכל וטען כי מדובר בבדותות ובניסיון סחיטה. התביעה נדחתה בבית המשפט ב-1996, וערעור על כך נדחה סופית ב-2006. סכסוכים משפטיים בארצות הברית: בשנת 2025 הגיש הארגון בארצות הברית (SGI-USA) תביעה נגד חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית, בטענה שפרויקט בנייה בפלורידה פוגע בחופש הדת ובשלווה של מרכז רוחני שבבעלותו. בית המשפט דחה את הבקשה לעצור את הפרויקט, וקבע כי הטענות לנזק היו השערתיות מדי. ראו גם דת ביפן בודהיזם ביפן תנועה דתית חדשה דתות יפניות חדשות מפלגת קומייטו החדשה קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של סוקה גאקאי (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של סוקה גאקאי הערות שוליים