Santa Maria del Popolo

Santa Maria del Popolo on roomalaiskatolinen basilika ja titulaarikirkko Piazza del Popolon pohjoislaidalla Roomassa Italiassa. Kirkko tunnetaan erityisesti kappeleistaan, joissa sijaitsee Berninin ja Rafaelin teoksia sekä Caravaggion maalaukset Paavalin kääntyminen (1601) ja Pietarin ristiinnaulitseminen (1600–1601). Kirkko edustaa tyyliltään italialaista varhaisrenessanssia. Historia Ensimmäisen kappelin nykyisen kirkon paikalle rakennutti paavi Paschal II vuonna 1099. Syynä pidettiin pelkoa entistä keisaria, Neroa kohtaan, jonka uskottiin kummittelevan hautansa yllä. Paavin sanotaan kaivaneen Neron jäänteet ylös ja heittäneen ne Tiberiin saadakseen rauhan paikallisille. Tarinan mukaan paavi kaatoi myös paikalla sijainneen pähkinäpuun, jossa Neron sielun uskottiin majailevan.. Vuonna 1227 paavi Gregorius IX laajensi kappelin kirkoksi. Renessanssin tyyliseksi kirkkoa alettiin muokata vuonna 1472 paavi Sixtus IV:n käskystä. Kirkon remontointi kesti vuoteen 1477, jolloin kirkkoon rakennettiin mm. kupoli. Renessanssityyli vakiintui, kun tunnetut taiteilijat alkoivat 1500-luvulla suunnitella kirkon sisätiloja. Ensimmäisenä Rafael aloitti Chigin kappelin rakentamisen vuonna 1513. 1600-luvulla Bernini muokkasi kirkon barokkityyliseksi. Nykyään Nykyään kirkkoon pääsee sisälle käymään ja siellä järjestetään myös jumalanpalveluksia. Kirkon arkkitehtuuri ja taide Kirkko on kolmilaivainen basilika, joka muodostaa rakennuksesta ristin muotoisen. Kirkon katolla sijaitsee vuosina 1474–1475 rakennettu kahdeksankulmainen kupoli. Kirkon ulkosivu on peräisin 1470-luvulta, mutta sen remontoi barokkityyliseksi Bernini noin 1660-luvulla. Bernini lisäsi muun muassa katolle kiviset soihdunpidikkeet sekä Chigin suvun vaakunat. Oikean sivulaivan päässä sijaitsee 1400-luvulta peräisin oleva kellotorni.lähde? Apsis ja pääalttari Kirkon apsidin on suunnittellut Donato Bramante paavi Julius II:lle vuonna 1502. Apsidin alle on haudattu kardinaalit Ascanio Sforza (1505) ja Girolamo Basso della Rovere (1507). Molemmat haudat on tehnyt kuvanveistäjä Andrea Sansovino. Kirkon pääalttarilla sijaitsee pieni 1300-luvun alttaritaulu Madonna del Popolo. Alttarin holvikaaren freskot on maalannut Pinturicchio vuonna 1509. Kappelit Kirkossa on yhteensä 12 sivukappelia, jotka sijaitsevat oikealla ja vasemmalla sivulaivalla. Cerasin kappeli Cerasin kappeli (ital. Cappella Cerasi) on kappeli vasemman sivulaivan päässä. Kappeli on tehty punaisesta travertiinista ja siellä sijaitsee Caravaggion maalaukset Paavalin kääntymys ja Pyhän Pietarin ristiinaulitseminen sekä Annibale Carraccin tekemä maalaus Neitsyt Marian taivaaseen ottamisesta. Chigin kappeli Chigin kappeli (ital. Cappella Chigi tai Cappella della Madonna di Loreto) on toinen kirkon kappeleista. Se sijaitsee kirkon vasemmalla sivulaivalla. Rafael suunnitteli kappelin ja aloitti sen rakentamisen, mutta Bernini viimeisteli sen. Rafael rakensi kappelin vuosina 1513–1514 hautakappeliksi pankkiiri Agostino Chigin suvulle. Rafael suunnitteli kappelin kupolin ja pylväsrakenteet sekä pyramidin muotoiset hautamerkit Agostinille ja hänen veljelleen Sigismondolle. Kappelin sisustus jäi kesken vuonna 1520, jolloin taiteilija Rafael kuoli. Pian Rafaelin jälkeen kuoli myös kappelin rakennuttaja Agostino Chigi, joka haudattiin keskeneräiseen kappeliin. Kappelin viimeistelijäksi valittiin paavi Aleksanteri VII:n käskystä Gian Lorenzo Bernini. Bernini lisäsi kappeliin Habakukia ja Danielia esittävät syvennysveistokset ja ympyränmuotoiset muotokuvat sekä muokkasi kappeli vuosina 1652–1656. Tällöin Bernini muokkasi myös koko rakennuksen profiilia barokkityyliseksi. Chigin kappeli esiintyy myös Dan Brownin vuonna 2000 julkaisemassa jännitysromaanissa Enkelit ja demonit. Kirjassa kappeli on osa Illuminati-salajärjestön luomaa polkua, joka johtaa "Valaistuksen kirkolle". Kirjan mukaan kappelissa oleva Berninin veistos Habakuk ja enkeli (1656–1661) osoittaa polun seuraavalle pysäkille Vatikaaniin. Vuonna 2008 katolinen kirkko kielsi kirjasta tekeillä olleen elokuvan kuvaukset kirkossa, kritisoiden kirjan sisältöä. Lähteet Brigitte Hintzen-Bohlen: Taide & Arkkitehtuuri – Rooma. Könemann, 2006. ISBN 3-8331-1304-9 Viitteet