Herakleia Minoa

Herakleia Minoa (m.kreik. Ἡράκλεια Μινῴα, Hērakleia Minōa, lat. Heraclea Minoa) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Sikeliassa eli nykyisellä Sisilian saarella Italiassa. Se sijaitsi nykyisen Cattolica Eraclean kunnan alueella lähellä nykyistä, kaupungista nimensä ottanutta Eraclea Minoan kylää. Maantiede Herakleia Minoan kaupunki sijaitsi Sisilian etelärannikolla Akragaan ja Selinuksen välissä. Akragas sijaitsi Herakleiasta noin 25 kilometriä itään. Kaupunki oli rakennettu matalalle niemelle, nykyiselle Capo Biancon niemelle, heti Halykos (nyk. Platani) -joen suun itäpuolelle. Capo Bianco on ilmeisesti sama, jonka Strabon mainitsee Sisilian rannikon kuvauksessaan Herakleian niemenä. Niemi laskee pohjoisessa Halykoksen laaksoon. Rannikon puolella osa niemestä on sortunut mereen eroosion seurauksena, minkä vuoksi osa kaupungin jäänteistä on tuhoutunut. Herakleian kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta. Historia Arkaainen ja klassinen kausi Herakleia Minoa oli kreikkalainen siirtokunta. Kaupungin kaksoisnimi on harvinainen. Nykyisin katsotaan, että nimessä Minoa (door.kreik. Μινῴα, Minōa; joon.kreik. Μινώη, Minōē) on vanhempi osa ja kaupungin alkuperäinen nimi. Antiikin lähteet yhdistivät sen Kreetan kuninkaaseen Minokseen, ja nimi saattaa juontaa juurensa varhaiseen minolaiseen asutukseen, mutta sellaisesta ei ole löytynyt arkeologisia todisteita. Nimi Herakleia lisättiin todennäköisesti 300-luvun eaa. jälkipuoliskolla, kun kaupunki vaikuttaa saaneen uusia asukkaita Kefaloidionista. Kreikkalaisessa mytologiassa nimet selitettiin kahdella eri tarinalla. Ensimmäisen mukaan Herakles voitti paikallisen sankarin Eryksen painiottelussa ja sai näin oikeuden koko Sisilian läntiseen osaan, jonka hän nimenomaisesti varasi jälkeläisilleen. Herakles ei kuitenkaan perustanut sinne kaupunkia tai siirtokuntaa. Jonkin verran myöhemmin Minos saapui Sisiliaan jahdatessaan Daidalosta ja nousi maihin Halykos-joen suulla. Hän perusti sinne kaupungin, jolle antoi nimeksi Minoa. Toisen version mukaan kaupungin perustivat hänen seuraajansa Minoksen kuoleman jälkeen. Herakleides Pontoslainen lisää, että paikalla oli aiemmin ollut alkuperäisasukkaiden kaupunki nimeltä Makara. Tarinat ovat niin erillisiä, ettei Diodoros Sisilialainen yhdistä niitä samaan paikkaan, ja niiden yhteys käy ilmi vasta myöhemmän ajan kaksoisnimestä. Ensimmäinen historiallinen maininta kaupungista kuvaa sitä pienenä siirtokuntana, joka oli perustettu Selinuksesta käsin ja jonka nimi oli Minoa. Muutoin sen perustamisesta ei ole tarkempaa tietoa, mutta sen täytyy ajoittua arkaaiselle kaudelle Selinuksen itsensä perustamisen vuonna 628/627 eaa. jälkeen. Arkeologisten löytöjen perusteella paikka on ollut asutettu viimeistään 500-luvulla eaa. 500-luvun eaa. jälkipuoliskolla Minoa oli kiistanalainen Selinuksen ja Akragaan välillä. Se muodosti Selinuksen itäisen etuvartion, kun taas Akragas pyrki laajentamaan aluettaan Halykoksen laaksoon. Kaupunki oli olemassa, kun spartalainen Dorieus, joka oli Kleomenes I:n veli, saapui Sisiliaan aikomuksenaan vaatia Herakleen perintöalueet takaisin. Hänen katsotaan perustaneen lyhytikäisen Herakleian kaupungin Eryksin alueelle. Hän joutui kuitenkin sotaan Karthagon ja Segestan kanssa, ja taistelussa Dorieus kaatui lähes kaikkien johtajiensa kanssa. Tämän jälkeen Euryleon, ainoa selvinnyt päällikkö, valtasi Minoan. Tämä ajoitetaan hieman ennen vuotta 500 eaa. Diodoroksen mukaan Dorieusta pidettiin kaupungin varsinaisena perustajana. Siksi kaupunki olisi joidenkin tulkintojen mukaan saanut jo tässä vaiheessa ensimmäistä kertaa nimen Herakleia. Myöhemmin kaupungista käytettiin yleensä nimeä Herakleia, mutta myös nimeä Minoa esiintyy. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Hērakleōtēs (Ἡρακλεώτης), myöhemmin latinaksi Heracliensis. 500-luvun eaa. lopulta tai 400-luvun eaa. alusta lähtien Herakleia oli Akragaan alaisuudessa. Diodoros kertoo, että kaupunki kasvoi nopeasti vauraaksi, mutta Karthago tuhosi sen kateudesta kaupungin kasvavaa voimaa kohtaan. Tämän tapahtuman ajankohta on epävarma. Diodoroksen Historian kirjaston 10. kirja, jossa se luultavasti mainittiin, on kadonnut. Hän ei mainitse kaupungin tuhoa Hamilkarin suuren sotaretken vuonna 480 eaa. yhteydessä, jolloin se muuten olisi saattanut tapahtua. Koska Herakleiaa ei mainita seuraavan vuosisadan aikana eikä Dionysioksen sodissa Karthagoa vastaan, on todennäköistä, ettei kaupunki ollut olemassa tai oli hyvin heikossa tilassa. Vuodesta 406 eaa. tai viimeistään 383 eaa. alkaen Herakleia oli Karthagon vallan alla. Diodoros mainitsee kaupungin seuraavan kerran liittyen vuoteen 357 eaa., jolloin Dion nousi siellä maihin, ja kuvaa sen pieneksi Akragaan alueeseen kuuluneeksi kaupungiksi, joka oli Karthagon alaisuudessa. Todennäköisesti Dionysioksen ja Karthagon välisessä rauhansopimuksessa Halykos-joki oli määritelty Karthagon rajaksi, mutta Herakleia oli jäänyt heidän hallintaansa, vaikka sijaitsi joen vasemmalla rannalla. Herakleia Minoan valtiomuoto oli mukana Aristoteleen koulukunnan kokoelmassa 158 kaupungin valtiomuodot. Vuoden 339 eaa. tienoilla Herakleia oli lyhyen aikaa vapaa karthagolaisvallasta Timoleonin sotaretken seurauksena. Kyseisenä vuonna tehdyssä rauhansopimuksessa kaupunki sovittiin kreikkalaiseksi alueeksi, ja Timoleon perusti sen uudelleen itsenäiseksi kaupungiksi. Agathokleen vuonna 314 eaa. Karthagon kanssa tekemässä sopimuksessa Herakleia, Selinus ja Himera palautettiin Karthagon haltuun. Vuonna 307 eaa. se liittyi akragaslaisen Ksenodikoksen johtamaan vapausliikkeeseen ja julistautui vapaaksi sekä Karthagon että Agathokleen vallasta, mutta Agathokles valtasi sen pian takaisin palattuaan Afrikasta. Hellenistinen ja roomalainen kausi Pyrrhoksen sotaretken aikaan 278–275 eaa. Herakleia oli jälleen karthagolaisten hallussa, ja se oli ensimmäinen kaupunki, jonka tämä hallitsija valtasi heiltä edetessään länteen Akragaan suunnalta. Samoin ensimmäisessä puunilaissodassa karthagolainen kenraali Hanno miehitti kaupungin edetessään Akragaan avuksi, jota Rooman armeijat piirittivät vuonna 260 eaa. Vuonna 256 eaa. karthagolainen laivasto, jossa oli 350 alusta, oli ankkuroituna Herakleiassa estääkseen roomalaisten laivaston matkan Afrikkaan. Siellä se kärsi suuren tappion konsuleille Atilius Regulus ja Manlius Vulso. Kaupunki näyttäisi tuohon aikaan olleen yksi Karthagon tärkeimmistä laivastotukikohdista Sisiliassa, ja niinpä vuonna 249 eaa. heidän amiraalinsa Karthalo otti sen asemapaikakseen odottaakseen roomalaista laivastoa, joka oli tulossa Lilybaionin avuksi. Sodan lopussa Herakleia siirtyi muun Sisilian tavoin Rooman alaisuuteen, mutta toisessa puunilaissodassa se joutui uudelleen karthagolaisten haltuun ja oli yksi viimeisistä paikoista, jotka vielä vastustivat Marcellusta Syrakusan kukistumisen jälkeen. Rooman vallan aikana Herakleia sai civitas decumana -aseman. Kaupungista kuullaan enää vain harvoin, mutta se näyttää kärsineen pahoin ensimmäisessä orjasodassa 135–132 eaa., ja siksi sinne asutettiin uusia siirtolaisia, jotka preettori Rupilius sijoitti sinne. Samalla säädeltiin vanhojen ja uusien asukkaiden suhteita lailla, joka oli yhä voimassa Ciceron aikana. Tuohon aikaan Herakleia näyttäisi olleen edelleen kukoistava kaupunki, mutta se kärsi Verreksen väärinkäytöksistä ja rappeutui pian tämän jälkeen, kuten useimmat muutkin Sisilian etelärannikon kaupungit. Strabon ei mainitse sitä niiden harvojen kaupunkien joukossa, jotka yhä olivat olemassa tällä rannikolla, mutta Pomponius Mela mainitsee sen yhtenä kolmesta kaupungista, ja Plinius vanhempi ja Klaudios Ptolemaios todistavat sen säilyneen olemassa. Ptolemaios onkin viimeinen, joka mainitsee Herakleian nimen; se katoaa historiasta ennen itinerariumeiden aikaa. Rakennukset ja löydökset Kaupunginmuuri ja asemakaava Herakleian säilyneet jäänteet ovat pääosin hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta. Kaupunki oli ympäröity muurilla, jonka varhaisin vaihe ajoitetaan arkaaiselle kaudelle 500-luvulle eaa. Sitä parannettiin klassisella kaudella 400- ja 300-luvuilla eaa. Muuri oli varustettu suorakulmaisilla torneilla. Siitä on säilynyt noin kuusi kilometriä pitkä osuus sen koillis- ja länsisivuilla. Ei ole tietoa siitä, oliko myös meren puolella muuria, sillä kyseisen puolen rinne on sortunut mereen. Muuri sulki sisäänsä noin 60–70 hehtaarin kokoisen alueen. Timoleonin aikaisessa vuoden 339 eaa. uudelleenperustamisvaiheessa kaupungille rakennettiin uusi muuri, joka sulki sisäänsä puolta pienemmän alueen. Tuon aikaisessa kaupungissa oli muiden Timoleonin perustamien kaupunkien tavoin suunniteltu ruutuasemakaava, joka koostui pohjois-eteläsuuntaisista plateiai-kaduista ja itä-länsisuuntaisista stenopoi-kaduista. Teatteri Kaupungissa oli kreikkalainen teatteri, joka rakennettiin 300-luvulla eaa. Sen katsomo on hakattu kalkkikiveen ja avautuu etelään. Sen penkkiriveistä on säilynyt kymmenen. Pystysuuntaiset porraskäytävät jakavat sen yhdeksään lohkoon. Skene- eli näyttämörakennuksesta on säilynyt vain vähän. Muut rakennukset ja rakennelmat Teatterin pohjoispuolelta on löydetty temppelin ja pyhäkön perustukset. Etelämpänä kaivaukset ovat paljastaneet osia roomalaisesta tasavallan aikaisesta asuinalueesta. Siellä on kaksi päällekkäistä rakennuskerrosta, joista varhaisempi ajoittuu 200–100-luvulle eaa. ja nuorempi Rupiliuksen uudelleenasutukseen. Taloissa oli keskusatrium ja ainakin osassa kaksi kerrosta. Yhdestä talosta on löydetty lararium eli laarien alttari sekä seinämalaauksia, jotka on tehty Pompejista tunnettuun tyyliin. Tommaso Fazellon aikana 1500-luvulla oli nähtävissä kaupungin ja Halykoksen suun välillä kulkenut akvedukti, mutta sen jäänteet ovat sittemmin kadonneet. Kaupungin koillispuolelta on löydetty nekropolis eli hauta-alue, jonka haudat ajoittuvat noin vuosiin 550–500 eaa. Esinelöydöt Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on esillä arkeologisen alueen yhteydessä toimivassa museossa (Antiquarium di Eraclea Minoa) sekä Agrigenton arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Regionale di Agrigento). Lähteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Herakleia Minoa Wikimedia Commonsissa