מזרקת אקווה פליצ'ה

מזרקת אקווה פליצ'ה (באיטלקית: Fontana dell'Acqua Felice), המכונה גם מזרקת משה (Fontana del Mosè), היא מזרקה ברובע קווירינלה ברומא, הממוקמת בנקודת הקצה של אמת המים אקווה פליצ'ה ששוחזרה על ידי האפיפיור סיקסטוס החמישי. את המזרקה עיצב דומניקו פונטנה והיא נבנתה בשנים 1585–1588. היא ממוקמת בצומת הרחובות לארגו די סנטה סוזנה (שדרות סוזנה הקדושה) ו-ויה ונטי סטמברה (רחוב ה-20 בספטמבר); מצידה האחד נמצאת כנסיית סנטה סוזנה ומצידה השני כנסיית סנטה מריה דלה ויטוריה. היסטוריה בתחילת שלטונו של האפיפיור סיקסטוס החמישי (נולד בשם פליצ'ה פרטי) בשנת 1585, רק אחת מאמות המים הרומיות העתיקות שהביאו מים לעיר, אקווה ורג'ינה, עדיין תוחזקה ופעלה, והייתה היחידה שסיפקה מי שתייה נקיים לתושבי רומא, באמצעות מזרקה הסמוכה לנקודה בה נמצאת כיום מזרקת טרווי. סיקסטוס שיקם אמות מים נוספות, כולל אקווה אלסנדרינה, שאותה קרא על שמו אקווה פליצ'ה. המזרקה בקצה האמה המשוחזרת הייתה מזרקת הקיר הראשונה ברומא מאז ימי קדם. לתכנון המזרקה נבחר האדריכל מטאו ברטוליני, אך הוא לא חישב נכון את שיפוע התעלה, וזרימת המים הייתה קטנה בהרבה מהנדרש עד לאתר שיועד למזרקה. -ב-1587 השלים ג'ובאני פונטנה את בניית האמה, ועל בניית המזרקה הופקד האדריכל והמהנדס דומניקו פונטנה, שתכנן אותה בצורת שער ניצחון רומי עתיק. היא כללה, כמו מזרקות רומיות עתיקות, כתובת לכבוד הבונה, האפיפיור סיקסטוס, שנחקקה מתחת לדמויות מלאכים המחזיקים את סמל האפיפיור. הפסלים שמתחת לקשתות משלבת מוטיבים תנ"כיים ופוליטיים. בקשת המרכזית הוצב פסל גדול של משה, שנבנה בשנת 1588 על ידי לאונרדו סורמני ופרוספרו דה ברשיה. האפיפיור, שמלבד היותו ראש הכנסייה גם עמד בראש מדינות האפיפיור, ראה עצמו כבעל זיקה למשה. משמאל לפסל נמצא תבליט שיצר ג'ובאני בטיסטה דלה פורטה, שייתכן כי הוא מתאר את נס המתקת המים במרה, או את הנס במסה ומריבה, שם הכה משה בסלע ויצאו ממנו מים, רמז להבאת המים לרומא בידי סיקסטוס. בחלק הימני של המזרקה נמצא תבליט שפיסלו פלמיניו ואקה ופייטרו פאולו אוליביירי, שלא ידוע אם הדמות המופיעה בו היא של יהושע, של השופט גדעון (בשל הציוד הצבאי ובעלי החיים השותים מים), או של ייסוד אמת המים הרומית העתיקה אקווה אלסנדרינה על ידי הקיסר ספטימיוס סוורוס (בשל הלבוש הרומי של החיילים). סביב אגני המים שאליהם זורמים המים היו בעבר ארבעה פסלים מצריים קדומים של אריות שהועתקו אליה ממזרקת מרקוס אגריפה שמחוץ לפנתאון, אך הפסלים הממוקמים בה כיום הם העתקים. המזרקה הייתה גם הצהרה פוליטית, והראתה כיצד הכנסייה הקתולית, בניגוד לרפורמציה הפרוטסטנטית, שירתה את צורכיהם של תושבי רומא. מי השתייה הנקיים שהגיעו לאזור הפכו את שכונת קווירינלה מאזור של אחוזות כפריות לשכונה עירונית משגשגת. ביבליוגרפיה Venuti, Ridolfino (1766). Accurata, E Succinta Descrizione Topografica, E Istorica Di Roma. Vol. 1. Rome: Carlo Barbellieni. Marilyn Symmes, ed. (1998). Fountains, Splash and Spectacle - Water and Design from the Renaissance to the Present. Vol. 1. Thames and Hudson, in association with the Cooper-Hewitt National Design Museum and Smithsonian Institution. Rome et ses environs, Volume 1, by Abbe Andre Manazzale, Chez Cajetan Cambiagi, Florence (1793); page 81. קישורים חיצוניים הערות שוליים