Padujas Botāniskais dārzs

Padujas Botāniskais dārzs (itāļu: Orto Botanico di Padova) ir botāniskais dārzs Padujā, Itālijas ziemeļaustrumu daļā. To 1545. gada jūnijā dibināja Venēcijas Republika, un tas ir vecākais akadēmiskais botāniskais dārzs pasaulē, kas joprojām atrodas savā sākotnējā atrašanās vietā. Dārzs, ko pārvalda Padujas Universitāte un kas pieder Itālijas valdībai, aptver aptuveni 22 000 kvadrātmetru lielu platību un ir pazīstams ar savām īpašajām kolekcijām un vēsturisko dizainu. 1997. gadā Padujas botāniskais dārzs kā “visu botānisko dārzu prototips” tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Koki Līdz 1984. gadam botāniskajā dārzā auga Vitex agnus-castus (šķīstais koks), kas auga vismaz jau 1550. gadā. Pašlaik vecākais augs ir 1585. gadā iestādīta Vidusjūras pundurpalma, ko sauc par "Gētes palmu", jo dzejnieks Gēte to pieminēja savā esejā "Geschichte meines botanisches Studiums"; šis koks atrodas siltumnīcā Ortus Sphearicus. Citi veci koki ir divdaivu ginks no 1750. gada; vīrišķais eksemplārs, kuram 19. gadsimta vidū mācību nolūkos tika uzpotēts sievišķais zars, un magnolija, kas datēta ar 1786. gadu, un tie tiek uzskatīti par vecākajiem eksemplāriem Eiropā. Ārējā arboretumā atrodas milzu platāna, kas datēta ar 1680. gadu; tai ir dobs stumbrs, kas radies zibens spēriena rezultātā. Arboretumā ir arī 1991. gadā nokaltušas gobas stumbra griezums ar izteiktiem gada gredzeniem. Ir arī Himalaju ciedrs — pirmais eksemplārs, kas tika importēts Itālijā 1828. gadā. Kolekcijas Siltumnīcu trūkuma dēļ augi galvenokārt atrodas ārā. Pašlaik tiek kultivēti seši tūkstoši augu sugu, kas sakārtotas atbilstoši taksonomiskajiem, utilitārajiem, ekoloģiski-vides un vēsturiskajiem standartiem. Sistemātiskā kolekcija ir koncentrēta četrās lielākajās centrālajās puķu dobēs. Starp utilitārajām kolekcijām vissvarīgākie ir ārstniecības augi. Tie ir klasificēti pēc Englera sistēmas, pamatojoties uz evolūcijas attiecībām starp dzimtām. Katrs augs ir apzīmēts ar tā zinātnisko nosaukumu un galvenajām terapeitiskajām īpašībām. Nesen ir izveidota indīgo augu kolekcija ar didaktiskiem mērķiem: daudzi no šiem indīgajiem augiem ir atrodami arī ārstniecības augu sektorā, jo piemērotā daudzumā tos var izmantot slimību ārstēšanai. Dārza kolekcijas ietver: Kukaiņēdājus augus: sastopamus slāpekļa nabadzīgās augsnēs, šiem augiem ir jāizmanto dažu mazu kukaiņu olbaltumvielas, ko tie noķer ar savām lapām, lai izvairītos no deficīta. Ārstniecības un indīgie augi: augi, kas atspoguļoja Botāniskā dārza sākotnējo mērķi. Augi no Eigānes pakalniem un Triveneto reģiona: reprezentatīvu augu kolekcija no Eigānes pakalniem un Botāniskā dārza apkārtnes. Sadaļa, kas veltīta izmirstošo augu kolekcionēšanai, saglabāšanai un izpētei. Orhidejas Ūdensaugi Alpu augi Vidusjūras augi Biotopi Vidusjūras makija: sastopama tipiska piekrastes veģetācija no Vidusjūras baseina, klimatam raksturīgas karstas vasaras un maigas ziemas. Necaurlaidīgus krūmājus veido biezs mūžzaļš pamežs un koki, kā arī daudzi vīteņaugi, bieži vien ar ērkšķiem. Alpu dārzs: tipisks Alpu klimats virs kalnu meža. Raksturīgi akmeņu grēdas, ko kopā satur augu saknes, krūmi un mazi, savīti koki, piemēram, mugho priede un pundurkadiķis. Saldūdens biotops: šeit daudzos dīķos audzē ūdensaugus, un tie piedzīvo līdzīgu adaptāciju, ko izraisa biotopi, neskatoties uz to sākotnējām sugām. Sukulenti: rekonstruēts tuksneša biotops (pavasarī un vasarā). Orhideju siltumnīcas: karsta, mitra klimata uzturēšana, kas ļauj audzēt tropu mežu augus. Atsauces Ārējās saites The Botanical Garden of Padua, official website at the University of Padua Botanical Garden, Padua at the UNESCO World Heritage Centre Storia dell'Orto botanico di Padova (itāliski), from the Società Botanica Italiana