Antonio Iannucci

Antonio Iannucci (1914–2008) var en italiensk katolsk erkebiskop av Pescara-Penne. Biskop Iannucci deltok som konsilsfader under Det andre Vatikankonsil som fant sted fra 1962 til 1965. Han var en av 2.625 personer som deltok på konsilet og deltok på alle fire sesjonene. Antonio Iannucci var prest i over 70 år og katolsk biskop i over 53 år. Liv og virke Prest Etter å ha opptatt på Almo Collegio Capranica i Roma, studerte Antonio Iannucci katolsk teologi ved Det pavelige gregorianske universitet. Han ble ordinert til prest i 1938 i St. Agostino-kirken i Chieti, hvor han også arbeidet som prest. Hjelpebiskop i Penne og Pescara I 1955 ble han utnevnt av pave Pius XII utnevnt til titulærbiskop av Hadriania og til hjelpebiskop i bispedømmet Penne og Pescara. Han ble ordinert til den biskop 8. mai 1955 av Adeodato Giovanni Piazza (som også hadde bispeviet amerikaneren Fulton J. Sheen), kardinalbiskop av Sabina e Poggio Mirteto; medkonsekratorer var Giovanni Battista Bosio, erkebiskop av Chieti, og Benedetto Falcucci, biskop av Penne og Pescara. Biskop av Penne og Pescara, så erkebiskop av erkebispedømmet Pescara-Penne I 1959 utnevnte pave Johannes XXIII ham til biskop av Penne og Pescara. I 1978 etablerte han en ideell organisasjon for sosial nytte kalt Fondazione Paolo VI, som fortsatt opererer i forskjellige sentre i Abruzzo, innen sektorene rehabilitering og sosial- og helsehjelp for eldre og mennesker i vanskeligheter. Erkebiskop av Pescara-Penne Med elevasjonen av bispedømmet til et metropolitanerkebispedømme av pave Johannes Paul II i mars 1982, ble han utnevnt til den første erkebiskopen av erkebispedømmet Pescara-Penne. Msgr Iannuccis ledelse av bispedømmet var det lengste i historien for Pescara-Penne, under hans ledelse etablerte han nye menigheter, bygde kirker, prestegårder og sogneverk. Han foretok fire pastoralbesøk, deltok i konferanser og kulturaktiviteter og publiserte tekster som hovedsakelig var av asketisk, teologisk, historisk og litterær karakter. Iannucci holdt en rekke forelesninger og publiserte artikler om bibelsks temaer så vel som om kulturelle og religiøse-sosiale emner. Han var involvert i TV-nettverket Telemare i 12 år. Hans anmodning om å få trekke seg tilbake da han var fylt 75 år, ble innvilget av Johannes Paul II den 21. april 1990. Han ble etterfulgt av monsignor Francesco Cuccarese. Episkopalgenealogi Hans episkopalgenealogi er: Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532-1602) *bispeviet 1566 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604 Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) *1621 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724 Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743 Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749 Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761 Pave Pius VIII (1761-1830) *1816 Pave Pius IX (1792-1878) *1827 Kardinal Alessandro Franchi (1819-1878) *1873 Kardinal Giovanni Simeoni (1816-1892) *1875 Kardinal Antonio Agliardi (1832-1915) *1896 Kardinal Basilio Pompilj (1858-1931) *1911 Kardinal Adeodato Giovanni Piazza (1884-1957) *1930 Erkebiskop Antonio Iannucci (1914-2008) *1955 Referanser