Gerty Theresa Cori

Gerty Theresa Cori (neiupõlvenimega Radnitz; 15. august 1896 – 26. oktoober 1957) oli USA biokeemik. Neiu õppis Karli Ülikoolis meditsiini ja tutvus seal Carl Ferdinand Coriga, kellest sai hiljem tema abikaasa. Nad lõpetasid koos 1920. aastal ülikooli ning emigreerusid 1922. aastal Ameerika Ühendriikidesse ja said selle kodakondsuse 1928. aastal. Erinevalt abikaasast oli Gertyl keeruline leida teadusvaldkonnas tööd, sest tol ajal oli naiste roll teaduses väike. Cori abikaasat Carli julgustati koostööst Gertyga loobuma, kuid nad jätkasid ühiselt süsivesikute ainevahetuse uurimist. Gerty ja Carl Cori pälvisid 1947. aastal koos Argentina füsioloogi Bernando Houssayga glükogenolüüsi uurimise eest Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna. Gerty Cori oli siis kolmas naine, kes on saanud Nobeli auhinna, ja esimene naine, kes on saanud Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna. 1947. aastal sai ta Washingtoni Ülikooli biokeemiaprofessoriks. Tunnustus 1947 Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind 1948 Ameerika Filosoofiaseltsi liige Mälestuse jäädvustamine Tema auks on nimetatud Cori kraater Kuul. Vaata ka Cori tsükkel Viited