San Giorgio Maggiore-basilikaen

San Giorgio Maggiore-basilikaen (italiensk: Basilica di San Giorgio Maggiore) er en basilika på San Giorgio Maggiore, en av øyene i Venezia. Kirken ble tegnet av den italienske renessansearkitekten Andrea Palladio. Fasaden vender ut mot Bacino San Marco og er sammen med klokketårnet et landemerke sett fra Markusplassen. Historie Den første kirken tilegnet Sankt Georg ble reist i det 8. og 9. århundre. I 982 ble øya gitt til benediktinerne, som grunnla som grunnla den tilstøtende klosteret. Den nåværende kirken ble bygget av Andrea Palladio som startet på oppdraget i 1565. Kirken er et av de mest kjente verkene til arkitekten fra Vicenza. Grunnstenen ble lagt i 1566, og i 1575 var veggene og basen til kuppelen ferdige. Kuppelen var ferdig i 1576 og koret i 1591. Andrea Palladio døde i 1580, og fasaden han hadde tegnet ble bygget av Vincenzo Scamozzi mellom 1597 og 1610. Klokketårnet ble først bygget i 1467, men kollapset i 1774. Det nåværende tårnet, som er 75 m høyt, stammer fra 1791. Beskrivelse Eksteriør Den hvite fasaden er satt sammen av to deler. Den høyeste har en kolossalorden av fire søyler på høye sokler. Kolossalordenen er plassert utenpå en lavere, men bredere klassisk tempelfront. Denne dobbelte fasaden var Palladios løsning på å benytte den klassiske tempelfronten på en kristen kirke, med et høyt midtskip og lave sideskip. Helt siden Santa Maria Novella ble bygget var dette en problemstilling. Palladio benyttet selv denne løsningen også på fasaden til kirken San Francesco della Vigna som han bygget omtrent samtidig, også i Venezia. Referanser