Ena (Italija)

Ena (it. Enna) – miestas Italijoje, vidurio Sicilijoje, 70 km į vakarus nuo Katanijos, ant kalvos, virš Ditano slėnio. Provincijos centras. Šalia praeina Katanijos–Palermo plentas ir geležinkelis. Verčiamasi žemės ūkiu, apylinkėse kasama siera. Vasaros kurortas. Išlikęs aštuonkampis imperatoriaus Frydricho II bokštas, katedra (1307 m., vėliau atstatyta baroko stiliumi), masyvi Lombardijos pilis. 6 km į pietus nuo Enos telkšo Perguzos ežeras – pasak legendų per šį ežerą Persefonė nusileidžianti į Hadą. Istorija Vietovė gyvenama nuo priešistorinių laikų. Čia buvo sikulių gyvenvietė Hena (lot. Henna), kur klestėjęs Demetros ir Cereros (Persefonės) kultas. Nuo seno miestas patyrė graikų įtaką – pradžioje Gelos (VII a. pr. m. e.), vėliau Sirakūzų. 397 m. pr. m. e. Sirakūzų tironas Dionizijus I užkariavo Eną. IV a. pr. m. e. miestą valdė kartaginiečiai, nuo 258 m. pr. m. e. – romėnai. Ena buvo 134–132 m. pr. m. e. didžiojo Sicilijos vergų sukilimo židinys. Vėlyvojoje antikoje miestas nustojo reikšmės, bet iškilo viduramžiais. 859–1087 m. miestą valdė saracėnai, vėliau – normanai, kurie čia pastatė didelę tvirtovę. Nuo saracėnų laikų miestas pradėtas vadinti Kastrodžovaniu (it. Castrogiovanni; šis pavadinimas kilęs iš arabų Kasr-Yani, kuris, savo ruožtu, iš lot. Castrum Hennae 'Henos pilis'). Ena buvo mėgstamiausia monarchų Frydricho II ir Frydricho III Aragoniečio rezidencija. Miestas vienas pirmųjų Sicilijoje 1848 ir 1860 m. kovojo dėl Italijos suvienijimo. 1926 m. grąžintas senasis Enos pavadinimas. Šaltiniai