Lateraaniobeliski

Lateraaniobeliski on Egyptistä peräisin oleva obeliski Rooman Piazza San Giovanni in Laterano -aukiolla Lateraanikirkon ja Lateraanipalatsin edustalla. Se on korkein yhä pystyssä oleva muinaisen Egyptin obeliski. Obeliskin alkuperäinen egyptiläinen osa on 32,18 metriä korkea ja koko rakennelma jalusta ja huipulla oleva risti mukaan lukien 45,70 metriä. Lateraaniobeliski on mahdollisesti Rooman vanhin obeliski, joskin Vatikaanin obeliski saattaa olla vielä vanhempi. Historia Obeliski sijaitsi alkuaan Egyptin Thebassa Karnakin temppeliin kuuluneen Amon-jumalan temppelin edustalla. Obeliskin kylkiin kaiverrettujen hieroglyfimerkintöjen mukaan sen veistäminen aloitettiin faarao Thutmosis III:n valtakaudella 1400-luvulla eaa., mutta työ kesti 35 vuotta ja obeliski pystytettiin vasta Thutmosis III:n pojanpojan Thutmosis IV:n aikana. Se oli Karnakin temppelin ainoa obeliski, jolla ei ollut paria. Obeliskin punainen graniitti louhittiin Assuanin alueelta. Obeliski siirrettiin Rooman keisari Konstantinus Suuren aikana 300-luvulla jaa. Thebasta Niiliä pitkin Aleksandriaan. Se oli tarkoitus viedä sieltä Rooman valtakunnan uuteen pääkaupunkiin Konstantinopoliin, mikä jäi tekemättä Konstantinuksen kuoltua. Konstantinuksen poika Constantius II järjesti lopulta obeliskin tuonnin Roomaan vuonna 357. Se kuljetettiin Välimeren poikki tarkoitusta varten tehdyllä kaleerilla, jossa oli 300 soutajaa, ja sitten Ostiasta Tiberiä ylös Roomaan valtavalla lautalla. Constantius II pystytti obeliskin Circus Maximus -kilparadan spinan eli ratoja erottavan väliseinän päälle, missä jo entuudestaan sijaitsi 300 vuotta aiemmin Egyptistä tuotu Flaminion obeliski. Obeliski kaatui 400-luvulla tuntemattomasta syystä ja hautautui vuosisatojen kuluessa maan alle. Se löydettiin vuonna 1587 paavi Sixtus V:n määräämissä etsinnöissä seitsemän metrin syvyydestä kolmeen osaan hajonneena. Arkkitehti Domenico Fontana kunnosti ja korjasi obeliskin Sixtus V:n toimeksiannosta. Tässä yhteydessä obeliskia lyhennettiin alapäästä neljällä metrillä, ja tätä kiviainesta käytettiin muiden kohtien korjaamiseen. Obeliski pystytettiin vuonna 1588 uudelleen Lateraanikirkon edustalle. Paikalla oli aiemmin sijainnut antiikin aikainen Marcus Aureliuksen ratsastajapatsas, joka oli siirretty Piazza del Campidoglio -aukiolle vuonna 1538. Flaminion obeliskin Sixtus V puolestaan pystytti Piazza del Popololle. Fontana lisäsi Lateraaniobeliskiin marmorisen jalustan sekä huipulla olevan ristin. Ristiä ympäröivät Ludovico del Ducan veistämät neljä leijonahahmoa, jotka ovat Sixtus V:n suvun eli Perettien heraldinen tunnus. Jalustan jokaiselle sivulle kaiverretut latinankieliset merkinnät kertovat obeliskin siirtämisestä Roomaan ja pystyttämisestä sen nykyiselle paikalle. Niiden mukaan Sixtus V omisti obeliskin ”voittamattomalle ristille”, mikä on viittaus keisari Konstantinusta koskevaan ”In hoc signo vinces” -tarinaan. Obeliski painoi alkujaan 455 tonnia, mutta keveni Fontanan suorittaman restauroinnin yhteydessä 330 tonniin. Poistettu osa sisälsi Constantius II:n aikaisen latinankielisen kuvauksen obeliskin siirtämisestä Aleksandriasta Roomaan. Lähteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lateraaniobeliski Wikimedia Commonsissa