Caecilius Jucunduksen talo

Caecilius Jucunduksen talo (V.1.26, lat. Domus L. Caecili Jucundi, ital. Casa di Cecilio Giocondo) oli antiikin aikainen domus eli yksityistalo Pompejissa Italiassa. Sen rauniot sijaitsevat region V insulassa 1 ja ovat osa Pompejin arkeologisen alueen käsittävää Unescon maailmanperintökohdetta. Historia Talo rakennettiin alun perin 100-luvulla eaa. Se oli alun perin atriumtalo (nk. Etelätalo), josta muodostettiin kahden atriumin talo yhdistämällä siihen varhaisella keisarikaudella, mahdollisesti Claudiuksen aikana, toinen talo V.1.23 (nk. Pohjoistalo, Faustuksen talo). Samalla se uudistettiin muutoinkin perusteellisesti. Kokonaisuus on saanut nykyisin käytetyn nimensä sen loppuaikojen omistajasta, pankkiiri ja veronkerääjä Lucius Caecilius Jucunduksesta, joka saattoi kuolla vuoden 62 jaa. maanjäristyksessä. Rakennuksen arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1844 ja 1875. Vuodesta 2000 taloa ja koko insulaa on tutkinut Ruotsin Rooman-instituutin tutkimusprojekti (Swedish Pompeii Project). Rakennus Talo sijaitsi kaupungin pohjoisosassa nykyisin nimellä Via Vesuvio tunnetulla kadulla. Sen portti ja seinärakenteet ovat tuffikivestä, mikä osoittaa sen alkuperäisen iän. Rakennuksesta on löydetty pankkiirin poikkeuksellisen laaja 154 vahataulusta koostunut arkisto, joka liittyy vuosiin 53–62 jaa. Se käsittelee muun muassa maakauppoja sekä orja- ja eläinkauppoja. Lisäksi talosta löydettiin kaksi marmorireliefiä, jotka koristivat atriumin kotialttaria ja kuvaavat vuoden 62 jaa. maanjäristyksen aiheuttamia tuhoja Pompejin julkisissa rakennuksissa. Lähteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Caecilius Jucunduksen talo Wikimedia Commonsissa