Palazzo Valmarana

Palazzo Valmarana je renesansna palača u ulici Corso Fogazzaro 16 u centru Vicenze, grada u Sjevernoj Italiji (Provincija Vicenza). Palaču je projektirao Andrea Palladio. Historija i karakteristike Kamen temeljac građevine ima datum 1566. i isklesani profil Isabelle Nogarola Valmarana, koja je potpisala ugovor za gradnju sa zidarima u decembru 1565. godine. Međutim, nema sumnje da je glavnu ulogu u izboru Palladija kao projektanta porodične palače imao njen njezin pokojni suprug Giovanni Alvise koji je umro 1558. godine. Upravo je on, uz Girolama Chiericatija i Trissina, 1549. javno podržao projekt Palladija za lođu Bazilike, očito na bazi procjene scenografije koju je Palladio izveo za svečani doček biskupa Ridolfija 1543. u Vicenzu. Teren na kom je podignuta palača porodica Valmarana posjeduje od kraja 15. vijeka, a na njemu su očigledno već bile neke građevine koje je Palladio ukomponirao u novi objekt. Gravure koje je Palladio objavio u traktatu Quattro Libri rezultat su njegove kasnije teorijske analize i ne odgovaraju podignutom objektu, jer proširenje zgrade izvan kvadratnog dvorišta nije nikad ostvareno. Palladio je prvi put na tom objektu, primjenio iskustva stečena u projektiranju fasade za venecijansku crkvu San Francesco della Vigna i kreirao građevinu s fasadom naglašenog vertikalizma. To je postigao kombinirajući šest monumentalnih kompozitnih pilastara s manjim korintskim. Pored ove palače, Palladio je za Isabellu i Giovannija Alvisea, po narudžbi njihova sina Leonarda, podigao i kapelicu Valmarana u crkvi Santa Corona, za smještaj njihove grobnice. Palazzo Valmarana je 1994. uvrštena na UNESCO-vu Listu mjesta svjetske baštine u Evropi kao jedan od objekata lokaliteta Historijski centar Vicenze i Palladijeve vile. Reference Vanjske veze Palazzo Valmarana, Vicenza (na portalu Palladio museum) (it)