Santo Spirito

Santo Spirito je mali otok u Venecijanskoj laguni koji leži između otoka Poveglie i San Clemente, u istoimenom kanalu koji ih razvaja. Geografija Santo Spirito je otok dug 200 i širok 150 metara, a ima površinu od 2,53 hektara. Po rezultatima popisa iz 2001. bio je nenaseljen. Na otoku postoji pet napuštenih zgrada u ruševnom stanju koje su kao i otok vlasništvo države Italije. Historija Otok je od svojih najranijih dana uvijek bio dom raznih crkvenih redova, a najdulje su njime upravljali Augustinci pustinjaci. Oni su negdje između 1425. i 1430. počeli velike rade uređenja otoka, obnovili su staru crkvu po nacrtima Sansovina i opremili je vrijednim slikama Tiziana i Palme Starijeg. Jedno kraće razdoblje dio samostana je korišten za štampanje muzičkih knjiga. Augustinci pustinjaci su bili prisiljeni napustiti otok kad je papa Aleksandar VII. 1656. ukinuo red. Mletački Senat rasprodao je njihovu imovinu i slike preselio u crkvu Salute koja se tada još gradila. Nakon Kandijskog rata, Venecija je izgubila Kretu i izbjegli franjevci s tog otoka zatražili su od Mletačke Eepublike otok Santo Spirito za svoj smještaj. Premještaj im je odobren i na njemu su ostali sve do 1806. godine. Nakon pada Republike i dolaska Napoleona, samostan i crkva na Santo Spiritu su opljačkani. Na otok se smjestila vojska, dio samostanskih zgrada i crkva pretvoreni su u vojničke kasarne, a dio starih zgrada je porušen kako bi se napravilo mjesta za nove kasarne i skladišta. Otok je potpuno napušten 1965. i od tada su objekti prepušteni na milost i nemilost vandalima. Reference