Aqua Virgo

Aqua Virgo oli antiikin aikainen akvedukti Rooman kaupungissa Italiassa. Sen pituus oli noin 19,8 kilometriä, ja se toi kaupunkiin vettä idästä päin, mutta saapui itse kaupunkiin pohjoisesta. Historia Aqua Virgo valmistui käyttöön 9. kesäkuuta 19 eaa. Agrippan johdolla. Tarinan mukaan akvedukti olisi saanut nimensä Virgo (”Neito”) siitä, että eräs tyttö olisi näyttänyt akveduktin lähteet sotilaille. Tämä tapahtuma oli kuvattuna maalauksessa lähteiden lähellä sijainneessa pyhäkössä. Löydetyissä cippuksissa eli etäisyyksiä mitanneissa kivipylväissä olevien merkintöjen perusteella akveduktia parannettiin keisari Tiberiuksen aikana 36–37 jaa. ja Claudiuksen aikana 44–45 jaa. Kuten Aqua Marciaa, myös sen vettä käytettiin paljon yksityisiin tarkoituksiin Neron aikana. Erään piirtokirjoituksen perusteella akveduktin kunnostutti myös Konstantinus Suuri. Akvedukti mainitaan usein asiakirjoissa 700–900-luvuilta nimellä Forma Virginis. Paavi Hadrianus I korjautti sen. Vuonna 1453 sen kunnostutti Nikolaus V. Myös Sixtus IV korjautti akveduktin, mutta vuonna 1570 Pius V rakennutti sen perusteellisesti uudelleen. Hänen seuraajansa, erityisesti Gregorius XIII, rakensivat useita suihkulähteitä, jotka saivat vetensä tästä vesijohdosta. Uudella ajalla akvedukti on tunnettu nimellä Acqua Vergine. Rakennelma Aqua Virgon lähteet sijaitsivat Agro Lucullanossa Via Collatinan kahdeksannen roomalaisen mailin kohdalla, tai kaksi mailia vasemmalle Via Praenestinan kahdeksannen mailin kohdalta. Ne tuottivat 2 504 quinariaa eli 103 916 kuutiometriä vettä vuorokaudessa. Akveduktin pituus oli 13 405 passusta (kaksoisaskelta) eli noin 19,8 kilometriä, josta kulki maan alla 12 865 passusta eli noin 19 kilometriä ja tukirakenteiden päällä 540 passusta eli noin 800 metriä. Vesijohto kulki lähes kokonaan maan alla kanavassa, joka on yhä käytössä, kunnes se saapui Luculluksen puutarhoille (Horti Lucullani) Pinciukselle, jonka alapuolelle lisättiin laskeutumissäiliö Frontinuksen ajan jälkeen. Akvedukti kulki muun muassa nykyisen Villa Medicin kohdalta. Tästä eteenpäin vesijohto jatkui kukkulan reunaa etelään ja kääntyi nykyisen Via Capo le Casen kohdalla lounaaseen kulkien kaarien päällä. Claudiuksen kaari, jonka kautta vesijohto ylitti Via latalta lähteneen sivukadun (josta nykyinen Santa Maria in Vian kirkko on saanut nimensä), kertoo Claudiuksen kunnostuttaneen sen vuonna 46 Caligulan amfiteatterin rakentamisen aiheuttamien vaurioiden jälkeen. Kaari on edelleen nähtävillä mutta suureksi osaksi maahan peittyneenä nykyisellä Via del Nazarenolla. Tämän jälkeen akvedukti kulki Campus Agrippaen itäpuolelta ja kääntyi sitten länteen. Se ylitti Via latan Claudiuksen riemukaaren kautta, ja sen kaaret päättyivät Campus Martiukselle, kun ne kulkivat Saepta Julian pohjoisjulkisivun viertä lähelle nykyisen Sant'Ignazio di Loyola in Campo Marzio -kirkon luoteisnurkkaa, jonka julkisivun alta löydettiin sen kaaria. Siellä sijaitsi myös akveduktin päätepisteenä toiminut vesisäiliö. Nikolaus V:n kunnostustöissä akveduktin vesi tuotiin Fontana di Treville, jossa sen nykyisenä päätepisteenä toimii Niccolo Salvin suunnittelema vuonna 1744 valmistunut kuuluisa suihkulähde. Aqua Virgo oli kaikista Rooman vesijohdoista matalin lukuun ottamatta Aqua Appiaa ja Aqua Alsietinaa. Sen matala taso ei mahdollistanut veden toimittamista Rooman korkeimmille alueille. Lähteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aqua Virgo Wikimedia Commonsissa