Vatikano obeliskas

Vatikano obeliskas (arba Šv. Petro aikštės obeliskas) – senovinis egiptietiškas obeliskas, stovintis Šv. Petro aikštėje Vatikane, priešais Šv. Petro baziliką. Tai vienas iš labiausiai atpažįstamų paminklų Vatikane ir turi tiek istorinių, tiek simbolinių reikšmių. Aprašymas Obeliskas pagamintas iš raudono granito, jo aukštis be pagrindo – apie 25,5 metro, o su pagrindu ir kryžiumi viršūnėje – apie 40 metrų. Obelisko viršūnėje yra bronzinis kryžius, kuriame, kaip manoma, yra saugomos Šventojo Kryžiaus relikvijos. Skirtingai nuo kitų egiptietiškų obeliskų, Vatikano obeliskas neturi hieroglifų – tai leidžia manyti, kad jis galėjo būti sukurtas arba perdirbtas vėliau, Romos imperijos laikais. Istorija Vatikano obeliskas iš pradžių buvo pastatytas Heliopolyje senovės Egipte, tikėtina, karaliaus Nencerio laikais (apie 2400 m. pr. m. e.). Romos imperatorius Kaligula atgabeno obeliską į Romą apie 37 m. ir pastatė jį savo cirke – vadinamajame Kaligulos ir Nerono cirke, kurio vietoje vėliau buvo pastatyta Šv. Petro bazilika. Šioje vietoje, pasak tradicijos, buvo nukankintas apaštalas Petras. Obeliskas stovėjo toje pačioje vietoje iki 1586 m., kai popiežius Sikstas V pavedė architektui Domenico Fontana perkelti jį į dabartinę vietą Šv. Petro aikštės centre. Tai buvo inžinerinis iššūkis, kurio metu obeliskas buvo pakeltas ir perstatytas be šiuolaikinių mechanizmų. Simbolika Perstatytas Šv. Petro aikštėje, obeliskas įgavo krikščionišką simboliką – tapo pergalės prieš pagonybę ženklu. Jis taip pat laikomas tylos liudininku, nes stovėjo šalia vietos, kurioje, kaip manoma, buvo nukryžiuotas apaštalas Petras. Šaltiniai