Saepinum

Saepinum (lat., myös Sepinum; m.kreik. Σαίπινον, Saipinon) oli antiikin aikainen kaupunki Samniumissa Italiassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Sepinon kaupunkia. Saepinum oli alun perin samnilaisten kaupunki. Roomalaiset valtasivat sen vuonna 293 eaa. Kaupunki kukoisti taloudellisesti ensimmäisellä ja toisella vuosisadalla jaa., mutta 300-luvulle tultaessa se oli jo laajalti hylätty. Vuonna 882 saraseenit valtasivat kaupungin, jolloin sen asukkaat pakenivat muutaman kilometrin päähän ja perustivat nykyisen Sepinon kaupungin. Kaupungin rauniot ovat säilyneet suhteellisen hyvin. Maantiede Saepinumin kaupunki sijaitsi Samniumissa pentrien (Pentri) heimon alueella nykyisen Monti del Matesen vuorijonon itäpuolisella tasangolla lähellä Tamarus (nyk. Tammaro) -joen lähteitä. Kaupungin paikka on Altilian kylässä noin kolme kilometriä pohjoiseen nykyisestä Sepinosta ja 14 kilometriä etelään Campobassosta. Tabula Peutingeriana sijoittaa Saepinumin 30 roomalaisen mailin eli noin 44 kilometrin päähän Beneventumista; väliasemana oli paikka nimeltä Sirpium. Kaupungin olemassaolo riippui karjapolusta, joka ylitti Tamaruksen tasangon ja jatkui kaupungin sisällä sen pääkatuna decumanus maximuksena. Alkuperäinen samnilainen asutus sijaitsi vuorella roomalaisen ajan kaupungista länteen. Historia Saepinum näyttää varhain olleen yksi samnilaisten tärkeimmistä kaupungeista, tai pikemminkin yksi harvoista tuon kansan asutuksista, jotka ylipäätään ansaitsivat kaupungin nimen. Koska Saepinum sijaitsi samnnilaisten alueen sydämessä, roomalaiset eivät hyökänneet sitä vastaan ennen kolmatta samnilaissotaa. Vuonna 293 eaa. konsuli Lucius Papirius Cursor kuitenkin piiritti sen, ja vaikka sitä puolusti suuri varuskunta, se vallattiin lopulta rynnäköllä. Samnilaiskaupunki, joka sijaitsi Monte Mutrian luoteisrinteillä Torrevecchian alueella, tuhottiin. Sen asukkaat siirtyivät alas Tamaruksen alavaan tasankoon ja perustivat sinne uuden asutuksen. Kaupungin nimi esiintyy sekä Klaudios Ptolemaioksella että Plinius vanhemmalla Samniumin municipiumeiden joukossa, ja piirtokirjoituksista tiedetään varmasti, ettei sillä ollut colonian arvoa. Strabon ei kuitenkaan mainitse sen nimeä Samniumin harvojen kaupunkien joukossa omana aikanaan. Saepinum sai siirtokuntalaisia Neron aikana. Saepinumin suurinta taloudellista kukoistusaikaa olivat ensimmäinen vuosisata ja 100-luku jaa. Se oli pääasiassa maatalous- ja karjankasvatuskeskus, eikä se näytä vaikuttaneen merkittävästi ympäröivään alueeseen. Kaupungin nimi esiintyy eri tavoin sekä käsikirjoituksissa että piirtokirjoituksissa, mutta Saepinum on luultavasti oikea muoto. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Saepinas. Asukkaat luettiin Voltinian tribukseen. Tunnetuin saepiumlaista sukua ollut on oikeusoppinut Lucius Neratius Priscus, joka eli ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Saepinumista tuli piispanistuin ennen Rooman valtakunnan tuhoa. 300-luvulle tultaessa kaupunki vaikuttaa olleen jo suurelta osin hylätty. Tiedetään myös, että langobardien aikaan se oli pahoin rappeutunut, mutta Beneventumin herttua Romoaldus asutti sen uudelleen. Kaupunki säilyi olemassa vuoteen 882 saakka, jolloin saraseenit valtasivat ja ryöstivät sen. Tämän jälkeen se näyttää hylätyn asukkaiden siirtyessä nykyisen Sepinon paikalle, noin kolme kilometriä etelään antiikin aikaisen kaupungin paikasta. Rakennukset ja löydökset Saepinumin pinta-ala oli noin 12 hehtaaria. Kaupungin rauniot ovat selvästi roomalaisajalta, ja niiden säännöllisyys ja rakennustyyli viittaavat siihen, että kaupunki rakennettiin kokonaan uudelleen roomalaisen siirtokunnan perustamisen yhteydessä, eikä sitä rakennettu täysin vanhemman samnilaiskaupungin paikalle. Kaupungin muurit ovat lähes täysin säilyneet koko kehältään. Yhden portin yläpuolella olevan kirjoituksen mukaan ne rakennutti Tiberius joskus vuosien 2 eaa. ja 4 jaa. välisenä aikana. Muurien ympärysmitta oli noin 1 250 metriä ja ne sulkivat sisäänsä neliskulmaisen alueen. Muurit oli varustettu torneilla, joita oli 27 ja jotka olivat pyöreitä lukuun ottamatta kahta kahdeksankulmaista tornia. Kaupungissa oli roomalaisille kaupungeille tyypillinen ruutuasemakaava, jonka halkaisivat itä-länsisuuntainen (tai oikeammin luoteis-kaakkoissuuntainen) decumanus maximus ja pohjois-eteläsuuntainen (koillis-lounaissuuntainen) cardo maximus. Niiden päissä olivat muurin neljä pääporttia, jotka tunnetaan nykyisin nimillä Porta Tammaro (koillinen), Porta Benevento (Beneventumin portti, kaakkoinen), Porta Terravecchia (lounainen) ja Porta Bojano (Bovianumin portti, luoteinen). Kaupungin forum sijaitsi cardo maximuksen ja decumanus maximuksen risteyksessä. Se oli päällystetty suurilla suorakulmaisilla kivilaatoilla. Yhdessä oleva piirtokirjoitus muistaa aukion päällystänyttä virkamiestä, Gaius Papius Faberiä. Forumin eteläpuolelta on kaivettu esiin lukuisia julkisia rakennuksia. Pohjoisluoteisella sivulla sijaitseva basilika, joka ajoitetaan noin 300-luvulle jaa., muistuttaa peristyyliä, joka koostuu 20 joonialaisesta pylväästä. Forumin koillispuolelta on löydetty temppelin jäänteet. Sen arvellaan olleen omistettu Juppiter Optimus Maximukselle. Basilikan ja Porta Bojanon välillä decumanus maximuksen varrella on julkisten rakennusten ja yksityisasuntojen jäännöksiä. Saepinumin roomalainen teatteri sijaitsi kaupungin pohjoisosassa. Se ajoitetaan noin vuosiin 14–68 jaa. Teatterin katsomon leveys oli 63 metriä ja orkhestran halkaisija 13 metriä. Katsomossa oli tilaa noin 2 500–3 000 hengelle. Kaupungista on löydetty paljon piirtokirjoituksia. Eräs mielenkiintoinen kirjoitus on yhä olemassa Porta Bojanon luona, ja viittaa niihin lammaslaumoihin, jotka silloin kuten nykyaikanakin ovat kulkeneet vuosittain edestakaisin Apulian kuivien tasankojen ja Samniumin, erityisesti Matesen, ylänkölaidunten välillä. Kaupungin ulkopuolella karjapolun varrella on lukuisia mausoleumeja. Porta Beneventon ulkopuolella on osittain ennallistettu Gaius Herennius Marsuksen mausoleumi. Porta Bojanon ulkopuolella on Publius Numisius Liguksen monumentaalinen mausoleumi, joka on ennallistettu kokonaan. Lähteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saepinum Wikimedia Commonsissa