תל א-דאמיה

תל א-דאמיה (בערבית: تل الدامية) הוא תל המתוארך לתקופת הברונזה המאוחרת ומזוהה עם העיר המקראית אדם, המוזכרת בסיפור מעבר הירדן בספר יהושע. התל נמצא כקילומטר מזרחית לגשר אדם המחבר בין מדינת ישראל למדינת ירדן, שנקרא על שם האתר המקראי. גאוגרפיה התל נמצא ליד הכפר הירדני דאמיה (دامية) ליד שפך נחל יבוק אל נהר הירדן, כ-30 ק"מ צפונית ליריחו, ומול היישוב הישראלי משואה במרחק של כ-5 ק"מ ממנו בקו אווירי. אזור תל א-דאמיה היה חלק מדרך מבוא השמש שחיברה בין עבר הירדן המזרחי דרך נחל תרצה לעיר שכם. אקלים האקלים באתר מתאפיין באקלים ים תיכוני. הטמפרטורה הממוצעת היא 27 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא אוגוסט, עם 38 מעלות צלזיוס, והקר ביותר הוא ינואר, 14 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים הממוצעת היא 347 מילימטרים בשנה. החודש הגשום ביותר הוא ינואר, עם 96 מילימטרים של גשם בממוצע, והיבש ביותר הוא יולי, עם 1 מילימטר. היסטוריה בתל נמצאו עדויות להתיישבות מתמשכת לאורך כל תקופת הברזל (ובכללה תקופת ההתנחלות). כמו כן נמצאו באתר ממצאים, כגון שברי חרס, המצביעים על נוכחות אנושית נוספת בתקופת הברונזה המאוחרת, התקופה הפרסית, התקופה ההלניסטית, התקופה הביזנטית והתקופה העות'מאנית. אף על פי שהוכרו בכתבי מסע כבר במאה ה-19, חקירות ארכאולוגיות בקנה מידה מלא החלו רק בשנת 2012. בין התגליות באתר ניתן למנות פסלוני סוסים דו-ראשיים מתקופת הברזל המאוחרת, שאמנם היו נפוצים באזור הרחב יותר, אולם הם ייחודיים יותר לאזור הלבנט. נחקרו שרידים של לפחות שני מבנים, לרבות אזורים סמוכים בגבהים שונים, שלדעת החוקרים שימשו למטרות אסטרטגיות. הערות שוליים