Tell Umm el-’Amr

Tell Umm el-'Amr, også kjent som Tell Umm Amer og som St. Hilarion-klosteret, er et område med klosterruiner i flyktningleiren Nuseiratleiren i Deir al-Balah guvernatet på Gazastripen Palestina. Det var et kloster tilegnet St. Hilarion som lå her, og i juli 2024 gjorde UNESCO et hastevedtak om å føre klosterruinene opp på FNs verdensarvliste på grunn av overhengende fare for at stedet skulle bli ødelagt av israelske bomber. Geografi Tell Umm el-ʿAmr ligger i sanddynelandskapet sør for munningen av Wadi Ghazzeh i området til Al Nusairat-flyktningleiren, omtrent 8,28 engelske miles sør for Gaza by. Øst og sørøst for Tell Umm el-'Amr-området er det palmelunder som danner en grense mot nabobyen Deir al-Balah. Et område på omtrent 46000 kvadratfot er definert som omfattet av et arkeologisk utgravningsprosjekt. Historie Tell Umm el-'Amr-området ble avdekket av lokale arkeologer i 1999. Klosteret på stedet var i bruk fra det fjerde til det åttende århundret, og gjemt i grunnen finnes gjenstander knyttet til klosterlivet. Ruinene etter St. Hilarion-klosteret består av et anlegg med mange bygninger; foruten selve klosteret og klosterkirken var det sovesaler og andre bygg. Arkeologene har også funnet et gjestehus og fasiliteter for varm- og kaldbad; dette ble sannsynligvis ble brukt av pilegrimer som besøkte klosteret. St. Hilarion-klosteret er tilegnet helgenen Hilarion fra Gaza, også kalt Hilarion den store. Han var født rundt år 291 e.Kr. et sted sør i Gaza, og døde i år 371 på Kypros. Han var en kristen asket som fikk ry for å kunne utføre mirakler, og regnes som grunnleggeren av klosterlivet i Palestina og som et typisk eksempel på en «omreisende munk». Livet hans har blitt beskrevet av både Hieronymus og Epiphanius av Salamis. I tillegg er han utførlig omtalt i Legenda Aurea. Både katolikker og ortodokse kristne feirer St. Hilarion den 21. oktober. Tell Umm el-'Amr-området ble i juli 2024 ført opp av UNESCO på listen over verdensarvsted. Bevaring og beskyttelse I 2013 ble det satt i gang innsamling for å kunne foreta utgravninger på stedet og sette i verk vernetiltak. I 2024 ble det sendt inn en anmodning om å gi stedet UNESCOs verdensarvstatus. I juli 2024 gjorde UNESCO et hastevedtak om å føre stedet opp på verdensarvlisten. Referanser