גשר בר-יהודה

גשר בר-יהודה הוא גשר על נחל הירקון לאורך רחוב אבן גבירול בתל אביב, הקרוי על שמו של ישראל בר-יהודה, פעיל ציוני, חבר הכנסת ושר בממשלת ישראל. היסטוריה עם הבשלת תוכנית ל', עלתה בתחילת שנות ה-60 תוכנית להארכת רחוב אבן גבירול צפונה, תוך בניית גשר על הירקון. על פי התוכנית, אורך הגשר אמור היה להגיע ל-200 מטר. בסוף שנת 1963 פתחה עיריית תל אביב בתחרות אדריכלית לתכנון הגשר ועד המועד האחרון הוגשו 44 הצעות. ביוני 1964 בחר חבר השופטים את תוכניתם של פרופסור דוד יצחקי ומיכאל בורט. התוכנית התקדמה בעצלתיים ובשנת 1965 הייתה העירייה קרובה להוצאת מכרז להקמת הגשר. באופן זמני נעשה שימוש בגשר אוסישקין הסמוך, שהונח במקומו לקראת מצעד צה"ל בשנת 1965 ונרכש בידי עיריית תל אביב לקראת סוף שנת 1967. ביולי 1966 הוציאה העירייה מכרז להקמת הגשר בו זכתה חברת רסקו ובספטמבר 1967 הונחה אבן פינה לגשר הקבוע. אורך הגשר המתוכנן היה 172 מטר ורחבו 38 מטר עבור ארבעה נתיבים לכל כיוון. אולם בשלב ראשון הוחלט להקים את הגשר ברוחב של 19 מטר בלבד, עם שני נתיבים לכל כיוון ועל כן הגשר נבנה עם סטייה קלה מהקו הישר של רחוב אבן גבירול. בעת בניית הגשר הוא היה הגשר הגדול ביותר בישראל. הגשר נחנך ב-9 בדצמבר 1970. פתיחת הגשר הביאה לעומסי תנועה כבדים ברחוב אבן גבירול והרעיון להרחיב את הגשר לארבעה מסלולים לכל כיוון נזנח. ראו גם גשר אוסישקין קישורים חיצוניים הקמת גשר בר יהודה - מבצע מיוחד במינו של רסקו, דבר, 9 בדצמבר 1970 הערות שוליים