בית סוהר אשמורת

בית סוהר אשמורת הוא מתקן כליאה לשעבר של שירות בתי הסוהר, ממוקם ליד צומת בית ליד (השרון) בכביש 4. היסטוריה המבנה הישן של בית הסוהר נבנה במקור בשנות ה-30 של המאה ה-20, בתקופת המנדט הבריטי, כתחנת משטרה על צומת הדרכים כביש 57 (טול-כרם נתניה) וכביש 4 (כביש חיפה תל אביב הישן) בשם "משטרת בית ליד". בינואר 1948 בעקבות העברת "משטרת תל מונד" לידי היהודים (שלטון יהודי שהיה בתיאום עם השלטון הבריטי בתקופת המנדט הבריטי ששלט בארץ),אולם בהמשך פורסם שהתחנה לא תפונה על ידי הבריטים לפני סוף מרץ. ב-15 באפריל 1948 הוצאו השוטרים הבריטים והערבים מהתחנה ומפתחות התחנה הועברה לידי יעקב זלוטניק שהניף על התחנה את הדגל העברי.. בפברואר 1949 הוקמה במבנה תחנה של מגן דוד אדום, לאחר הקמת המדינה. בשנת 1950, נפתחה במקום תחנת משטרת ישראל של מעברת שבות עם. בשנת 1960 הוסב המבנה לבית סוהר ששימש את בית הסוהר נווה תרצה. בשנת 1968 פונו ממנו הנשים, והועברו לבית הסוהר לנשים ברמלה, באותו שם "נווה תרצה". לאחר מכן שימש הכלא לכליאת מחבלים. בית הסוהר המשיך לשמש לכליאת אסירים ביטחוניים אל תוך שנות ה-80, כשבמקביל הוכנסו אליו גם אסירים פליליים. בינואר 1972 נהרג מנהל הכלא, ד. זמיר, בתאונת דרכים. ביוני 1989 נעצר מפקד הכלא בחשד שקיבל שוחד מאסירים, בהם שבתאי קלמנוביץ. בערוב ימיו בית הסוהר שימש להחזקת כ-400 אסירים בעיקר אסירים טעוני הגנה, אסירי הפרדה ארצית ונגמלים מסמים. בין האסירים המפורסמים שישבו בו נמצאים הלבנונים מוסטפא דיראני ועבד אל-כרים עובייד, השייח' אחמד יאסין ושבתאי קלמנוביץ. בית הסוהר נקרא "כלא בית ליד" בשל מיקומו בסמוך לצומת בית ליד (השרון), וכן היה מוכר בשם "בית הסוהר כפר יונה" בשל קרבתו ליישוב כפר יונה. בשנת 1986 שונה שם בית הסוהר ל"בית סוהר אשמורת". בשנת 2009 נסגר כלא אשמורת. במקומו נבנה בית הסוהר רימונים אשר מטרתו אכלוס של יותר מ-1000 אסירים במבנה חדיש ומשוכלל בן 6 קומות אשר ממוקם במתחם בתי הסוהר: השרון, הדרים ואופק. מבנה בית סוהר אשמורת משמש כיום את שירות בתי הסוהר כמתקן אימונים והדרכות, וכן כבסיס ליחידות המיוחדות בשב"ס "מצדה", "דרור" ו"צור". הערות שוליים