גבע

גֶּבַע היא קבוצה (צורה של קיבוץ) במועצה אזורית גלבוע, השוכנת בעמק יזרעאל דרומית-מזרחית לעיר עפולה. היסטוריה הקבוצה הוקמה בשנת 1921 על ידי עולים מרוסיה ומפולין אשר עלו לארץ בעלייה השנייה. הגרעין המייסד התחיל בשלושה חברים בשנת 1913, שהיו קרובים לאנשי "הקומונה החדרתית", מייסדי דגניה. הם התחילו דרכם המשותפת כפועלים שכירים אצל איכרי המושבה כנרת. אחר כך קבלו על עצמם לעבד משקים שננטשו במושבה מנחמיה. שם נכשלו. המוסדות המיישבים שלחו אותם לכפר אוריה, שם עשו כשנה עם חבורה נוספת. אחר כך עשו כשנה במרחביה. ב-1920 הצטרפה החבורה לחלוצים שעבדו בסלילת כביש טבריה–צמח, כשכל הזמן בער בחבורה הרצון לעלות להתיישבות, ולהקים קבוצה, דוגמת דגניה. ממרחביה יצאה החבורה בלי שום רכוש, אך בעבודה בכביש הם מצאו כד עם מטבעות זהב. בכסף שנמצא קנו בהמות ואוהלים. החבורה, שכונתה אז "חבורת טרטקוב" על שם אחד ממנהיגיה, הצליחה לשכנע את המוסדות המישבים להקצות לה קרקע "בגוש נוריס", שזה עתה נרכש על ידי חנקין, בכספי הקק"ל. לבסוף, אחרי תשע שנות התגבשות ולבטים, עלתה "חבורת טרטקוב" לקרקע על אדמת "עין טבעון" בי"ז כסליו תרפ"ו, וכינתה עצמה "קבוצת הגבעה", על שם הגבעה שעליה הוקמה. עד מהרה הבינו חברי הקבוצה שהחלום שלהם - קבוצה אינטימית של תריסר משפחות, הוא קטן מדי כדי לקיים התיישבות קבע יציבה, ושאפו לגדול לחמישים משפחות. בהמשך הצטרפו אל הגרעין המייסד גרעינים נוספים. ביניהם חבורת פועלים שעבדה בקסטינה. תוספת משמעותית לקבוצה הייתה הצטרפותם בשנת 1924 של כחמישה עשר בני העלייה השלישית, שהגיעו מסביבת גרודנה, רוסיה הלבנה, ונדדו קודם שנים אחדות ברחבי הארץ. שנת 1929 הייתה אולי הקשה בשנותיה של קבוצת גבע. שבע שנים אחרי הקמתה, ניצבה הקבוצה בפני איום על עצם קיומה עקב גל עזיבות. רווח והצלה באו לגבע עם הצטרפות של קבוצת "דרומיה". אמנם קבוצת "דרומיה", כשבעה עשר צעירים. רצו להקים ישוב חדש, אך בלחץ המוסדות, ובעיקר בהשפעתם של הרצפלד, ושל ברץ מדגניה, הצטרפו אנשי דרומיה לגבע, והשתלבו מיד היטב בקבוצה. העשור של שנות ה-30 התאפיין בגבע במאמצי גידול דמוגרפי, דרך שידוך קבוצות חלוצים על ידי חבר הקבוצות, על בסיס התקדים המוצלח של "דרומיה". רוב הניסיונות לא עלו יפה. עד אשר בשנת 1936 הצטרף גרעין של כעשרים חברים בני לטביה. בשנות ה-40 הצטרף לקבוצה גרעין מיוצאי הונגריה. קבוצת גבע התפרסמה בזכות להקת "הגבעטרון". לחג ה-25 חיבר גדעון גולן, משורר בן המקום, את השיר שפותח "שיא אזמר ועוד יושר הוא לגבע אמי שלי מתמיד." לרגל חג הששים כתב דידי מנוסי, בן המקום, את "בת ששים פוקחת עין", שהושר ע"ע הגבעטרון, ופותח במילים: "את ראשו של הגלבוע מישהו צבע אדום/ מן הלול מודיע גבר כי האיר היום/ בת ששים פוקחת עין ונועלת נעלה/ יום גדול עומד בפתח, זה היום שלה." בשנת 2023 השתנתה קבוצת גבע מקיבוץ שיתופי לקיבוץ מופרט. כלומר שכרם של החברים הוא שכר דיפרנציאלי, כמקובל בשוק העבודה, והבעלות על אמצעי הייצור של הקבוצה נותרה משותפת. כלכלה גבע קמה כישוב חקלאי, וגם כיום הענפים החקלאיים מהווים חלק חשוב מהכלכלה. ביניהם רפת חולבות, דיר כבשים לחלב, לול עופות לפיטום, מטע שקדים, גידולי שדה, ועוד. רוב הכנסות היישוב מגיעות ממפעל "בקרה גבע בע"מ", המתמחה ביצור פתרונות כוללים בתחום הבקרה והאוטומציה, עבור ענפי החקלאות והתעשייה. המפעל נוסד בשנת 1964 במטרה לפתח ענף משק תעשייתי ולגוון את מקורות הפרנסה של הקבוצה, על בסיס ידע שנרכש באנגליה לייצור שסתומים ובוכנות פניאומטיים. לקבוצה היה בעבר מפעל נוסף בשם "שקדיה" שעסק בייצור מוצרי שוקולד וממתקים. המפעל הוקם בשנת 1982 בשם "מפעלים למזון קבוצת גבע", כמכון לעיבוד, אריזה ושיווק של שקדים. הקיבוץ החל לנטוע מטעי שקדים בשנת 1966 ובמשך השנים הרחיב את שטחם לכ-1,400 דונם, נטע זנים חדשים והגדיל את היבול שלהם. המפעל החל לארוז ולשווק מוצרים תחת המותג "שקדיה", באריזות מעוצבות. אחר כך הקים רשת חנויות למכירת המוצרים באותו שם, והחל גם לייצא את המוצרים. בשנת 1999מכרה הקבוצה 51% מחברת "שקדיה" "קבוצת היינץ רמדיה" (שהייתה אז חברת בת של קונצרן המזון "היינץ"). ובמרץ 2004 מכרה את יתרת מניותיה. המפעל המשיך להיות ממוקם בקיבוץ גם שנרכש בינואר 2006 על ידי חברת "דין שיווק וקליה". אך ב-2011 עבר לאזור התעשייה מודיעין. ענפי משק נוספים הם גידולי שדה, "פארקיון" - בית אריזה לדגים. בנוסף מתקיימות בגבע פעילויות של אורוות סוסים בה מתקיים בית ספר לרכיבה ופנסיון, ופנסיון לגידול גורי כלבים לצה"ל ולהנחית עוורים. גלריית תמונות ראו גם קטגוריה:קבוצת גבע: אישים קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של גבע גבע (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית גבע באתר הרשות לפיתוח הגליל אלי אלון, סיפורו של מקום: בית העלמין גבע, באתר News1 מחלקה ראשונה, 5 ביוני 2016 מיכאל יעקובסון, סיבוב בחדר אוכל ובית תרבות בקבוצת גבע, בבלוג "חלון אחורי", 1 באפריל 2020 ארכיון צילומים קיבוץ גבע - אתר פיקיוויקי, פרויקט שימור לדורות הערות שוליים