המכון למחקר ביולוגי בישראל

המכון למחקר ביולוגי בישראל, הוא יחידת סמך של משרד הביטחון בישראל העוסקת במחקר יישומי בתחומי ביולוגיה, מיקרוביולוגיה, כימיה רפואית, מדעי הטבע ומדעי הסביבה. מבנה המכון ופעילותו המכון הוקם בשנת 1952, ושוכן בנס ציונה. הוא מסונף למשרד הביטחון, ונודע כגוף שעוסק, בין השאר, בפיתוח אמצעי הגנה מפני נשק ביולוגי ונשק כימי. לפי טענות שלא ניתן להן אישור, המכון עוסק גם בפיתוח אמצעי לחימה כימיים וביולוגיים. המכון הביולוגי מחולק ל-9 מחלקות: המחלקה לכימיה אנליטית המחלקה למתמטיקה שימושית המחלקה לביוכימיה וגנטיקה מולקולרית המחלקה לביוטכנולוגיה המחלקה לפיזיקה סביבתית המחלקה למחלות זיהומיות המחלקה לכימיה אורגנית המחלקה לפרמקולוגיה המחלקה לכימיה פיזיקלית לצד פעילותו הביטחונית החסויה, עוסק המכון גם בפעילות אזרחית גלויה: פיתוח אמצעים לאבחון מחלות מידבקות. פיתוח חיסונים למחלות זיהומיות. פיתוח פתרונות לבעיות של איכות הסביבה. פיתוח מוצרים בתחום הרפואי והפרמצבטי. סינתזה ואנליזה של כימיקלים. פיתוח גלאים לאיתור חומרי נפץ וכימיקלים. מעבדת ייחוס לאבחון מחלות הנגרמות על ידי חיידקים מסוג Rickettsia ומחלת העכברת. מעבדת ייחוס לבדיקת ציוד מגן ביולוגי. על פי פרסומים באמצעי התקשורת, רעלים שפותחו במכון שימשו להתנקשות בשלושה מבכירי המחבלים הפלסטינים: ודיע חדאד, חאלד משעל ומחמוד אל-מבחוח. מאמרים מאת חוקרי המכון מתפרסמים בכתבי עת אקדמיים, וחוקרי המכון משתתפים בכנסים מדעיים בישראל ומחוצה לה. בשנים האחרונות נעשה מאמץ להגברת שיתוף הפעולה עם אוניברסיטאות בישראל, בייחוד בכל הנוגע ללימודי תארים מתקדמים. כמו-כן התקיימו מהלכים שונים המיועדים לביסוס שיתוף פעולה עם מכוני מחקר ואוניברסיטאות בגרמניה. חוקרי המכון משתתפים בתוכנית חינוכית הכוללת הרצאות בנושאים מדעיים לתלמידי תיכון. להפצה מסחרית של מוצרי המכון משמשת החברה הישראלית לחקר מדעי החיים בע"מ, שהיא חברה בת של המכון ושוכנת במתחם שלו. מרבית תוצרתה של החברה מופנית ליצוא. לפי האתר הרשמי שלהם 41% אחוז מהחוקרים הם בעלי תואר שלישי ו-42% מהחוקרים הם נשים. מנהלי המכון פרשות מיוחדות פרשת קלינגברג סגן מנהל המכון, מרקוס קלינגברג, נעצר בשנת 1983 באשמה שפעל במשך 18 שנים (משנות ה-50 ועד לשנת 1976) כמרגל מטעם ברית המועצות, והסגיר לידיה רבים מסודות המכון. קלינגברג הורשע, ונידון לעשרים שנות מאסר בפועל. יוסי מלמן ואיתן הבר בספרם "המרגלים" כתבו כי ”מכל הבחינות, הצלחתו של קלינגברג היא מן ההישגים הגדולים ביותר של שירותי המודיעין של ברית המועצות והכישלון הגדול ביותר של שירות הביטחון הכללי של מדינת ישראל” (עמוד 219). אסון ביילמר ערך מורחב – אסון ביילמר בשנת 1992 התרסק מטוס של חברת אל על על שני בנייני מגורים באמסטרדם שבהולנד באסון שנודע לאחר מכן כאסון ביילמר. מטען המטוס כלל, בין השאר, 189 ליטר של דימתיל מתילפוספונט (DMMP), שהוא כימיקל המשמש גם להכנת גז העצבים סארין, אשר יועד למכון הביולוגי בנס ציונה. ניסויים בבני אדם ערך מורחב – עומר 2 בין השנים 1998–2006 ערך המכון ניסוי בבני אדם שנקרא "עומר 2", ובו נבדקה מידת יעילותו של חיסון חדש נגד מחלת הגחלת (החיסון התבסס על הזן המהונדס של חיידקי Bacillus anthracis שקרוי MASC-10). במסגרת הניסוי הסודי, הוזרקו ל-716 מתנדבים מקרב חיילי צה"ל עד 7 מנות של החיסון, וזאת מבלי ליידע אותם אודות סכנת תופעות הלוואי. דבר הניסוי התגלה לאחר שעשרות חיילים שהשתתפו בניסוי חלו והחלו לסבול מתופעות לוואי. הדבר דלף לתקשורת ואף הגיע לבג"ץ. דבר הניסוי נבדק על ידי הלשכה לאתיקה של ההסתדרות הרפואית בישראל, וזו פרסמה את מסקנותיה בדצמבר 2008. ועדת הבדיקה קבעה כי לא הייתה כל הצדקה מדעית או רפואית לעריכת הניסוי וכן כי הוא היה מנוגד להצהרת הלסינקי אודות ניסויים בבני אדם. פיתוח חיסון נגד COVID-19 ערך מורחב – BriLife בתחילת 2020 נרתם המכון למציאת מענה למגפת הקורונה, ובהתאם להודעת משרד הביטחון עסקו בכך למעלה מ-50 ממדעני המכון. ב-4 במאי 2020 הודיע המכון שפיתח נוגדן לנגיף הקורונה. ב-14 בדצמבר קיבל המכון הביולוגי אישור לעבור לשלב השני בניסוי הקליני של החיסון BriLife. ביולי 2021 חתם המכון הביולוגי על הסכם שיתוף פעולה עם חברת NRx Pharmaceuticals כדי להשלים את הניסויים הקליניים. במרץ 2022 הודיעה חברת NRx על הפסקת פעילותה בתחום זה. במרץ 2023 פרסם מבקר המדינה דו"ח ביקורת חריף על מיזם הפיתוח. הדו"ח הטיל את עיקר האחריות למיזם על פרופ' שמואל שפירא, אך גם מתח ביקורת על המל"ל ומשרד הביטחון, וקבע: "הפרויקט נכשל. המכון הביולוגי הציג מצג שווא של התקדמות ועלויות, כאשר המציאות הייתה שונה לחלוטין. גם אם ניתן לקבל זאת בתקופה הראשונית של מצב החירום, אסור להסכים להתנהלות שאינה עולה בקנה אחד עם כללי מינהל תקין בתקופה לאחר מכן." בתרבות בשנת 2024 יצא לאור ספר המתח הבדיוני "הרצח המשולש במכון הסודי" מאת ד"ר יהושע גוזס, לשעבר חוקר במכון למחקר ביולוגי, שסיפר "בכתיבת הספר השתמשתי מניסיוני ומחוויותיי במכון הביולוגי בנס-ציונה" והעיתונאי יוסי מלמן תיאר אותו כרומן מפתח. ראו גם המכון הלאומי לאגירת אנרגיה קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של המכון למחקר ביולוגי בישראל יוסי מלמן, בדיקה: מנהל המכון הביולוגי יעץ לחברות שפיתחו חיסון לאנתרקס, באתר הארץ, 7 בינואר 2007 יוסי מלמן ואורי בלאו, הקלקולים החשאיים של המכון הביולוגי, באתר הארץ, 24 בפברואר 2007 יוסי מלמן, האיש שיצא נקי, באתר הארץ, 31 במרץ 2009 דו"ח: נס ציונה וסוד הנשק הכימי הישראלי, באתר ynet, 10 בספטמבר 2013 עמיר רפפורט, "מענה לטרור": הצצה למכון הביולוגי בנס ציונה, באתר nrg‏, 19 בנובמבר 2016 עקיבא ביגמן, "המציאו פה שיטה: ניהול מכון מדעי ללא הבנה במדע", באתר ישראל היום, 14 בפברואר 2019 שרית רוזנבלום, רונן ברגמן, עידו שברצטוך, מלחמה ביולוגית, באתר ידיעות אחרונות, 13 במאי 2020 אבנר כהן, ישראל והנשק הכימי/ביולוגי: היסטוריה, הרתעה ובקרת נשק (באנגלית) כרמל ליבמן, חיסונים למחלות ונשק קטלני: הסודות של המכון הביולוגי, באתר מאקו, 22 באוגוסט 2020 דרור פויר, גלי וינרב, ‏חשאיות, יוהרה ומתחרה בשם פייזר: הסיפור האמיתי מאחורי החיסון הישראלי לקורונה, באתר גלובס, 5 במאי 2021 יוסי מלמן, המכון הביולוגי מנסה לאמץ תדמית חדשה - כמכון מחקר אזרחי המקושר לאקדמיה, באתר TheMarker‏, 22 בספטמבר 2022 יוסי מלמן, הצצה לרעלים שעל מדף האמל"ח הישראלי, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2022 המכון למחקר ביולוגי בישראל (נס ציונה), דף שער בספרייה הלאומית הערות שוליים