מבשרת ציון

מְבַשֶּׂרֶת צִיּוֹן, המכונה גם בקיצור מבשרת, היא מועצה מקומית בפרוזדור ירושלים השוכנת על רכס בהרי ירושלים, ממערב לירושלים. המועצה שוכנת משני צדדיו של כביש 1, כ-6 קילומטרים מערבית לכניסה לירושלים. גובהה נע בין 640 מטרים (שכונה ח') ל-810 מטרים (שכונה ה') מעל פני הים. המועצה המקומית שייכת מבחינה מוניציפלית למחוז ירושלים של מדינת ישראל. מבנה המועצה הנוכחי נוצר מאיחוד היישובים מבשרת-ירושלים, מעוז-ציון א' ומעוז-ציון ב' למסגרת מוניציפלית אחת, שקיבלה את השם "מבשרת ציון". שטח השיפוט של המועצה הוא כ-6,410 דונמים וכולל כ-6,000 יחידות דיור ב-15 שכונות. במרכז מבשרת ציון מתנשא הר מעוז, שגובהו הוא 799 מ', ובו נמצא גן לאומי הקסטל. מבשרת ציון היא המועצה המקומית הרביעית בגודלה מבחינת כמות האוכלוסייה במדינת ישראל (לאחר פרדס חנה-כרכור, גדרה וערערה), היישוב הגדול ביותר בפרוזדור ירושלים והיישוב השלישי באוכלוסייתו במחוז ירושלים. תקציב המועצה נאמד במאות מיליוני שקלים בשנה.[דרוש מקור] במועצה מועסקים כ-600 עובדים, ומשרדי הנהלתה שוכנים בשכונת מעוז ציון. מבשרת ציון ממוקמת בהרי יהודה, אזור הררי ומיוער, מוקפת בשמורות טבע ושבילים: שביל ישראל, נחל חלילים, נחל שורק, אגם בית זית, עין צובה-בלמונט, הר חרת, הר איתן, עמק הארזים, מצודת הקסטל, סטף ועין חמד. ראש המועצה המכהן מנובמבר 2013 הוא יורם שמעון. החל מינואר 2017 כיהן ראובן בן שחר כמנכ"ל המועצה למשך מספר חודשים, והחל מדצמבר 2017 ועד היום, מנכ"ל המועצה הוא תמיר פרץ. ביוני 2026 המליצה ועדה ייעודית של משרד הפנים לשנות את מעמדה של מבשרת ציון ממועצה מקומית לעיר. מהלך זה יכול היה להתממש כבר בשנת 2010, עת חצה מספר תושביה את רף 20 אלף התושבים - אחד הקריטריונים המקובלים לשינוי מעמד מוניציפלי בישראל. מקור השם ישעיהו מספר בנבואתו על הר גבוה, סמוך לירושלים, שממנו תבוא הבשורה על גאולת ציון: . היסטוריה מעוז ציון בפברואר 1951 הוקמה מעברת עולים – "מעברת הקסטל", באזור הקסטל מדרום לכביש ירושלים-תל אביב. המעברה ובה כ-400 צריפי-פח, קלטה עולים מעיראק וכורדיסטן שהגיעו במבצע עזרא ונחמיה. כשנה לאחר קליטתם הוקמו מבני קבע במורדות המזרחיים של הגבעה עליה שכנה המעברה, מעבר לכביש המוביל אל צובה. רוב שוכני המעברה עברו למבני הקבע, שהיו ליישוב בעל אופי כפרי המשלב משקי עזר ושמו "מעוז ציון", שהשתייך למועצה אזורית מטה יהודה. הגופים המיישבים עודדו את התושבים לעסוק בחקלאות על חלקות האדמה סביב לביתם, אך רק מעטים נרתמו ליוזמה, וגם הם החזיקו מעמד שנים ספורות כיוון שלא השתלם להם – רובם היו בעלי משפחות מרובות ילדים, והעבודה החקלאית לא הספיקה לכלכלת משפחתם. חלק מהתושבים עבדו במחצבה שהייתה בחלק הדרומי של היישוב, אחרים עסקו בעבודות דחק ובעבודות שונות שמצאו בעיר הקרובה, ירושלים. צריפי המעברה נותרו על מקומם, ועד אמצע שנות ה-50 של המאה ה-20 שוכנו בהם עולים שהגיעו ממרוקו ומאירן. ב-1956 הסתיימה הכשרת השטח ממערב למעברה, ואליו עברו העולים ממרוקו ומאיראן וכל שאר המשפחות מעיראק וכורדיסטן שנותרו בצריפי המעברה. הצריפים פורקו ובמקומם הוקמו מבני ציבור ושטחי מסחר לשתי שכונות – השכונה ממזרח שנקראה מעוז ציון א', והשכונה ממערב שנקרא מעוז ציון ב'. שני היישובים נקראים במשך שנים רבות גם בשם הבלתי רשמי "קסטל" שמקורו במילה הרומית "קסטלום" (Castellum) אשר משמעותה "מצודה", המתייחסת למצודה שהרומאים בנו במקום לשמירה על הדרך לירושלים. השם הרומי השתמר גם בשמו של הכפר הערבי אל-קסטל ומשלט ה"קסטל" שנכבשו במלחמת העצמאות. שם זה נשתמר בפי מגני ירושלים ובהמשך על ידי תושבי היישוב וכן ניתן בהתאמה גם לאנדרטת ההנצחה לזכר קרבות מלחמת העצמאות שנמצאת במעלה הר הקסטל, ההר שלרגלו שוכנת מעוז ציון. מבשרת ירושלים ב-1956 הוקם היישוב "מבשרת-ירושלים" מעברו הצפוני של כביש ירושלים-תל אביב ואוכלס על ידי עולים יוצאי צפון אפריקה. בתי היישוב הראשונים נבנו על מורדות גבעה עליה שכנו בתי הכפר הערבי קאלוניה. המתיישבים הראשונים הגיעו ממרוקו, אלג'יריה, ותוניסיה במסגרת פרויקט הקליטה "מהאנייה אל הכפר", בהליכים מזורזים, תוך כדי דילוג על שהייה במעברות או מחנות קליטה – משפחות העולים הובאו במשאיות הישר מנמל חיפה אל המבנים שנבנו לאכלוס מיידי. מבשרת ירושלים תוכנן כיישוב בעל אופי כפרי עם בתים בני קומה אחת ובהם שתי יחידות דיור בכל בית. מעטות ממשפחות העולים נענו להצעת המוסדות המיישבים וניסו לטפח משק-עזר בשטח סביב בתיהם ולהתפרנס מחקלאות זעירה. הרוב העדיפו לעסוק בעבודות כפיים שהוצעו להם – ייעור, סלילת כבישים, וכיוצ"ב. מבשרת ירושלים, כמו היישוב השכן "מעוז ציון" השתייך למועצה אזורית הרי יהודה. בגלל קרבתו לגבול הירדני סבלו מתיישביו מאש שנורתה עליהם מעמדות הלגיון הירדני, ומחדירה של מסתננים. ב-1957 נהרג שמעון סויסה, בנו של דוד סויסה, רב מקומי ומנכבדי הקהילה, מפיצוץ של פגז מרגמה בשדות היישוב בהם טייל. על שמו נקרא היום אחד הרחובות המרכזיים ביישוב. האיחוד – מבשרת ציון במרץ 1963 אוחדו שני היישובים ליישוב אחד בשם "מבשרת ציון" – שם שהוא שילוב השמות של שני היישובים המרכיבים אותה: מבשרת ירושלים ומעוז ציון. היישוב המאוחד עדיין נכלל במועצה אזורית הרי יהודה. בפברואר 1964 הפך היישוב למועצה מקומית עצמאית. את ענייני הרשות החדשה ניהלה ועדה מאוחדת שהורכבה מנציגים של הוועדים על פי יחסי הכוחות המפלגתיים בשני היישובים, ומינויה קיבל תוקף רשמי של שר הפנים. הוועדה הממונה הורכבה מארבעה נציגי מפא"י, ארבעה נציגי מפד"ל, 2 מחירות ו־1 מהמפלגה הליברלית הישראלית. הוועדה נוהלה על ידי קואליציה בין מפא"י למפד"ל, כאשר בתחילה כיהן רחמים אברהמי ממפא"י כראש המועצה ולאחר ששה חודשים התפטר והוחלף באשר לזימי ממפד"ל. עם הקמת המועצה הקים לזימי קואליציה בתמיכת חירות וליברלים, וכיהן כיו"ר המועצה עד מערכת הבחירות הראשונה במבשרת ציון במסגרת הבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו כשנה לאחר מכן, ב-1965. במלחמת ששת הימים עלתה חטיבת הראל ממקום כינוסה ביער חולדה דרך כביש רמת רזיאל כדי לא להיחשף לעיני הירדנים שחלשו על הכביש הראשי לירושלים. כשהגיעו לאזור הקסטל ומעוז ציון נפתחה עליהם הפגזה ירדנית כבדה. בהפגזה זו נהרגו חמישה מלוחמי החטיבה. לזכרם הוקמה אנדרטה במרכז מעוז ציון. הישוב משנות השבעים עד ימינו החל משנת 1978 החלה להגיע ליישוב אוכלוסייה חדשה, חילונית ברובה שיצאה מירושלים וערי המרכז מתוך שאיפה להתגורר בסביבה שקטה בעלת צביון כפרי ועם זאת להישאר סמוך לעיר לצורך עבודה ושירותים עירוניים. למרות האיחוד והשם הרשמי של המועצה המקומית, יש רבים המשתמשים עדיין בשמות מעוז-ציון וקסטל לחלק הדרומי ומבשרת לחלק הצפוני. הקסטל מתאפיין בתושביו המקוריים, עולים מעיראק וכורדיסטן שממשיכים להתגורר בו כיום, ורבים מהם בנו על חלקות הקרקע סביב ביתם המקורי – בתים לילדיהם ובני דור ההמשך. כך גם העולים ממרוקו ומאיראן שרבים מהם עדיין מתגוררים בשכונה עם בני משפחותיהם. מאז שנת 1980 היישוב נמצא בתנופה גדולה, והוקמו בו מוסדות חינוך, תרבות ומסחר רבים. ראשי המועצה לאורך השנים מרץ - אוגוסט 1963 : רחמים אברהמי (מפא"י) אוגוסט 1963 - נובמבר 1965 : אשר לזימי (מפד"ל) נובמבר 1965 - דצמבר 1966 : צבי אברהם (מפא"י) דצמבר 1966 - 1969 : אשר לזימי (מפד"ל) 1969 - 1975: נתנאל גבאי (מפא"י) 1975 - 1976: מלכיאל ברזני (גח"ל) 1976 - 1977: ועדה קרואה 1977 - 1982: אלי מויאל (המערך) 1982 - 1983: צדוק בן-יצחק (מפד"ל) 1983 - 1986: ועדה קרואה 1986 - 1998: אלי מויאל (רשימת "מבשרת אחת") 1999 - 2003: דני עזריאל (רשימת "מבשרת בתנופה") 2003 - 2007: כרמי גילון 2007 - 2013: אריה שמם (רשימת "כן" – קדימה) 2013 - מכהן: יורם שמעון (רשימת "חי") מבנה פוליטי הרכב המועצה הנוכחית: אוכלוסייה לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף מאי 2026 (אומדן), מתגוררים במבשרת ציון 27,190 תושבים, מתוכם 26,864 תושבי ישראל (מקום 86 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). שינוי בגודל האוכלוסייה ‎+1.6% בשנה‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ד (2023-‏2024) היה 73.9%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2023 היה 15,320 ש"ח (ממוצע ארצי: 12,593 ש"ח). להלן גרף התפתחות האוכלוסייה בעיר: בין תושבי היישוב ניתן למנות לא מעט מנהלים בכירים במשק וכן שרים ח"כים ואנשי רוח: השר יובל שטייניץ, השר צחי הנגבי, ח"כ מיקי לוי, דלית זילבר, ירון אנג'ל, צ'רלי ביטון, אלון ליאל, גדעון אלון, אמי פלמור, רן כהן, כרמי גילון, יצחק איתן, אפרים מאיר, משה אשר, שי טלמון, ארנון תורן, איל דשא, דוד ויצטום, צבי שטרן, גד ליאור, אריה ברנע, ברטולד פרידלנדר, עמיר בלבן, פרופסור אמנון שעשוע, ד"ר חדוה בר, הרב דוד מנחם, פרופסור נטלי בלבן, פרופסור דני פפרמן, הסופרת דינה רובינה והסופר דויד גרוסמן. שכונות ומתחמים במועצה המקומית סך הכל יש במבשרת ציון כ-15 שכונות אשר חלקן נחשבות לשכונות ותיקות בעלות אופי עירוני וחלקן נחשבות לשכונות יוקרה בעלות אופי כפרי: שכונה א' – שכונה ותיקה אשר מכילה קוטג'ים טוריים, דו-משפחתיים ובתים פרטיים. שכונה ב' – מכילה בתים דו משפחתיים. שכונה ג' – אחת מהשכונות הראשונות של מבשרת מכילה בניינים. שכונה ד' – מכילה ברובה קוטג'ים ווילות. שכונה ה' – מכילה בניינים ודירות טוריים. שכונה ו' – בדומה לשכונה ה' גם היא מכילה בניינים ודירות טוריים. שכונות ז-ח' (רכס חלילים) – שתיים מהשכונות החדשות במבשרת אשר מהוות ביחד את שכונת "רכס חלילים" אשר גובלת בשכונות ה'-ו', השכונה דומה במבנה ובאופי המבנים לשכונות ד'-ו'. מספר רחובות בשכונה עוברים את הקו הירוק. שכונה ט' – מכילה בניינים ואף שיכונים. שכונה י"א (עין חמד). מבשרת ירושלים – שכונה ותיקה וגדולה, גובלת בשכונה ט' ובשכונה ג'. מוצא הקטנה. מעוז ציון א' – בנייתה החלה בתחילת שנות ה-50, השכונה נועדה לשמש במקור כמעברה לעולים מכורדיסטן ועיראק ובהמשך כיישוב בעל אופי כפרי המשלב משקי עזר, כיום (2016) מאופיינת השכונה בתהליכי התחדשות כאשר לצד מבנים קטנים חד-קומתיים משנות ה-50, נבנים בשכונה קוטג'ים חד ודו-משפחתיים. מעוז ציון ב' – בניית השכונה החלה באמצע שנות ה-50 בצמוד לבניית שכונת מעוז ציון א'. נוף הרים – שכונה יוקרתית שבנויה מרחוב אחד ודומה באופייה לשכונות ד'-ו'. שכונת קרן היסוד – בשכונה יש דירות וקוטג'ים מדורגים. שכונה י' – עתידה להיבנות בשנים הקרובות על ידי חברת נצבא. פרויקט עין חמד – בשנת 1994 נבנו שבעה קוטג'ים בגבעה ממערב למעוז ציון בניגוד לתוכנית המתאר הארצית המייעדת את האזור לנופש בלבד. לאחר הליכים משפטיים סבוכים שהסתיימו בפברואר 2003 חייב בית המשפט העליון את המשפחות שגרו במקום להתפנות ונכון ל-2010 עומדים הקוטג'ים נטושים. בגבעה זו נמצא גם מבנה ישן משנות השלושים של המאה העשרים, ששימש אז כתחנת נוטרים, ונקרא "נחלת יצחק" על שם בעליו יצחק פלר. בשנת 1936 שימש המבנה כנקודת אימון של יחידת הנודדת של ההגנה, ובשנים 1937–1938 הוא שימש את "פלוגת הכביש" של האצ"ל באבטחת הדרך לירושלים, וב-1948 יצאו ממנו כוחות ההגנה שכבשו את הקסטל. בשנות השישים שכנה במבנה ישיבת "קריית החינוך" עד שעברה למשכנה במבשרת ציון. מרכז הקליטה – בין הרחובות הראל ויסמין. המרכז המשתייך לסוכנות היהודית הוקם בשנות ה-70 והיה בשימוש, כמקום מגורים, עד שלהי העשור השני של המאה ה-21. בתחילה הוא אוכלס על ידי עולים מארצות המערב, בעיקר אנגליה וארצות הברית, ומאז שהו בו עולים חדשים מארצות שונות. כשהחלה העלייה מאתיופיה הועברו אליו עולים חדשים מעלייה זו, וכך, שימש כמרכז הקליטה הגדול בישראל והיחיד במרכז הארץ עבור עולי אתיופיה. המתחם משתרע על פני חמישים דונם שעליהם פרושים 344 דירות צמודות קרקע המאוכלסות בעולים חדשים ומבנים צבוריים כמו בית כנסת, מועדון נוער וספרייה. ילדי העולים ששכנו במקום למדו בגנים ובבתי ספר ברחבי ירושלים והסביבה ואילו בני הנוער למדו בחלקם בפנימיות. מצפה מבשרת/הרים - שכונה חדשה וייחודית, בין מבשרת לבין קיבוץ צובה, מוקפת בכרמים וחורש, המכילה מתחם הייטק חדשני, מסחר, גנים, בי"ס, מתנ"ס, פארקים ושבילים. חינוך בתי ספר ממלכתיים: בית ספר השלום, בית ספר "הדרור תל"י", בית ספר מולדת מדעים ואמנויות בית ספר ממלכתי-דתי "חמדת השקד" ו״צלילי נעם״ (לשעבר ״אורות״). חטיבת ביניים "היובל". בתי ספר תיכוניים: תיכון הראל ו"קול מבשר" (ישיבה תיכונית). מכללה טכנולוגית "מכללת הראל" אשר מציעה מסלול לימודי הנדסאים יג'-יד'. בית מדרש מר"ץ - כולל לאברכים הניגשים למבחני הסמכה לרבנות. תרבות תחום התרבות במבשרת נסמך בעיקר על ירושלים שכן למבשרת אין מרכז תיאטראות, קולנוע ובידור גדול אשר יכול לשרת את כל תושבי היישוב, אך המועצה המקומית פתחה מספר מוסדות שנועדו לכך שתושבי מבשרת יוכלו לפתח את תרבותם ביישוב ולא בירושלים והיא מקיימת פעילות תרבותית ענפה בתחומי האמנות השונים: מוזיקה, קולנוע (הקרנת סרטים), הצגות ילדים, ספרות, פעילויות בתחום האמנות הפלסטית וכו': במבשרת ציון יש שני מתנ"סים, מתנ"ס מבשרת ומתנ"ס מרכז פיס קהילתי. "מרכז תרבות וקהילה מעוז ציון" בשכונת מעוז ציון. ספרייה ציבורית ע"ש פמלה וסטנלי צ'ייס המופעלת על ידי המועצה המקומית של מבשרת ציון. הספרייה כוללת ספריית השאלה ובה ספרי קריאה לילדים, נוער ומבוגרים. בנוסף לעברית, ניתן למצוא ספרים באנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, איטלקית, יידיש ועוד. כמו כן, ישנה גם ספריית עיון ובה אנציקלופדיות, מגזינים, כתבי עת וספרי עיון שונים. היכל תרבות גדול ביישוב (ליד תיכון הראל), שבו יש גם "מרכז צעירים" ואולם תיאטרון. גלריית אמנות פלסטית המקיימת קורסים מגוונים בתחום, הרצאות אמן, שיח-גלריה, הצגת כ-5–6 תערוכות שנתיות בתחום הגלריה, תערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות של אמנים מוכרים עכשוויים, בחלקם של אמני מבשרת ציון. קונסרבטוריון למוזיקה (מוזיקון) בניהולו של הצ'מבליסט יזהר קרשון. בית חב"ד בשליחות הרב מנחם מנדל שניאורסון שהוקם על-ידי הרב אברהם יצחק וחנה רבינוביץ. במקום יש בית כנסת פעיל וספריה לילדים ומבוגרים. מספר תנועות נוער ביניהם הסיירות, שבט הצופים יונתן על שמו של יוני נתניהו, שלושה סניפים של תנועת בני עקיבא, קן של תנועת הנוער העובד והלומד, סניף של נוער תל"ם, וסניף של תנועת עזרא. קאנטרי קלאב בגודל 9,000 מ"ר. אירועי שבתרבות, המארחים דמויות מפתח בחברה הישראלית, כמו חברי כנסת שרים אומנים יוצרים ודיפלומטים. פורום "הורים מובילים קהילה, מבשרת" שהוקם על ידי קבוצת אימהות צעירות ששמו להן למטרה לקדם ביישוב פעילויות תרבות ופנאי טובות ואיכותיות למשפחות הצעירות ביישוב – ללא תשלום – בהתבסס על תושבים מתנדבים ושיתוף פעולה עם מוסדות היישוב. אמפי-פארק המכיל כ-5000 צופים – בו מופיעים מופעי תרבות וקונצרטים. ספורט קבוצת הכדורגל של המועצה, הפועל מבשרת ציון התאחדה עם זו של אבו גוש ונקראה הפועל מבשרת/אבו גוש. ב-2007 הקבוצה התאחדה עם הפועל קטמון ירושלים, איחוד שהחזיק רק שנה אחת בסופה הקבוצה התפרקה לרכיביה המקוריים. היום הקבוצה היא הקבוצה הראשונה שמייצגת גם יישוב ערבי וגם יישוב יהודי. נכון לעונת 2025/2024 הקבוצה משחקת בליגה ג' דן. כלכלה ותחבורה קניון הראל ממוקם בכניסה למבשרת ציון (סמוך למחלף הראל). הקניון משרת את תושבי מבשרת ציון, ויישובי הסביבה. כמו כן, הוא משמש כקניון דרכים לנוסעים על כביש 1, ופועלים בו כ-80 עסקים, והוא הקניון הגדול ביותר בפרוזדור ירושלים. קניון מבשרת ממוקם במעוז ציון, גם הוא סמוך לכניסה למבשרת ציון. יש בו מגוון חנויות במגוון תחומים: אופנה, הנעלה, קוסמטיקה, כלי בית, אופטיקה, יופי, פנאי, בתי קפה, מסעדות ובתי קפה, סופר מרקט ענק ועוד. כיום במבשרת יש אזור תעשייה אחד קטן ועוד אזור תעשייה ברחוב החוצבים. מבשרת ציון ממוקמת בסמוך לכביש 1 המחבר את ירושלים עם תל אביב. מבשרת מחוברת לירושלים דרך 3 כיונים: מרכז: דרך כביש 1, ישירות לבנייני האומה ותחנת הרכבת יצחק נבון. צפון: בשנת 2007 נפתח כביש 9 הירושלמי מאפשר נסיעה ישירה לשכונות הצפוניות של ירושלים ולים המלח ללא מעבר בכניסה הצפופה של העיר. דרום: דרך כביש 395 לעין כרם והשכונות הדרומיות. על פי התכנון, בעתיד מבשרת ציון תחובר עם עין חמד בכביש ישיר משדרות החוצבים למחלף עין חמד. מבחינת תחבורה ציבורית ביישוב חל מהפך בשנים האחרונות (2008) עקב יוזמות של התושבים. בין השינויים החשובים היו הרחבת שירותי קווי אגד היוצאים מירושלים והעוברים דרך מחלף הראל שבכניסה ליישוב. כיום חברת דרך אגד היא החברה המפעילה את התחבורה הציבורית בעיר. בשנת 2013 פורסם שמקודמת תוכנית על ידי מינהל מקרקעי ישראל והמועצה המקומית לבנות מרכז עסקים גדול בשטח שנותר לאחר פירוק גשר הראל. התוכנית מציעה ליצור 4 קומות חניה תת-קרקעיות ליצירת חניון חנה וסע של כ-1,000 מקומות חניה ציבוריים וכ-500 מקומות חניה לשטחי המסחר שייבנו מעל הקרקע, וכן חניון אוטובוסים. מעל הקרקע מתוכננת בנייה של כ-6000 מ"ר של מבני מסחר ו-14,000 מ"ר של משרדים, בצידו המערבי של השטח. מעברו המזרחי של המתחם, מתוכנן הקמת מגורים של כ־200 יחידות דיור הצופות לכיוון ירושלים מעל כביש מס' 1 המחודש. מבחינה אורבנית התוכנית אמורה ליצור רצף טריטוריאלי בין שני חלקי היישוב, מבשרת ומעוז ציון. ועדת התשתיות הלאומיות אישרה את הפרויקט באוגוסט 2015. מסורות בפורים בשנת 2014 התקיימה העדלאידע לאחר הפסקה של 9 שנים. בסופו של החופש הגדול ועם תחילת שנת הלימודים מתקשט היישוב בצבע מסוים (ע"פ הגדוד הבוגר של שבט הצופים). בשנת 2016 התקיים לראשונה "פסטיבל הקובה". הקובה הוא מאכל המזוהה עם העולים מעיראק וכורדיסטן שרבים ממנה תושבים ביישוב. בנוסף בפסטיבל מופיעים זמרים פופולריים ושפים מפורסמים. ערים תאומות גרמניה סנט אוגוסטין, גרמניה (מ־2001) ארצות הברית קאלאבאסאס, קליפורניה, ארצות הברית צרפת פלאן דה קוייק, צרפת גלריית תמונות לקריאה נוספת "אנחנו הנשים מהקסטל" – מאת שלומי רוזנפלד, בהוצאת המועצה המקומית מבשרת ציון, 2012 (הספר בקטלוג ULI) "עלי לך מבשרת" – מאת שלומי רוזנפלד, בהוצאת המועצה המקומית מבשרת ציון, 2016 (הספר בקטלוג ULI) יעקב יעקב, מבשרת ציון - היסטוריה של היישוב, 1980 קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של המועצה המקומית מבשרת ציון פרופיל מבשרת ציון נכון לשנת 2023 באתר הלמ"ס שלומי רוזנפלד, פרקי היסטוריה מהספר "עלי לך מבשרת", הוצאת המועצה המקומית מבשרת ציון, 2016 70 שנות היסטוריה של מבשרת ציון - הרצאה אינטראקטיבית, סרטון באתר יוטיוב מבשרת ציון (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית הערות שוליים