קריית מלאכי

קריית מַלְאָכִי היא עיר במחוז הדרום במישור חוף יהודה, בסמוך לצומת מלאכי ומסוף קסטינה המחבר את כביש 40 וכביש 3. המקום נוסד לראשונה ב-1950 כמעברת קסטינה שהוקמה על אדמות הכפר הערבי קסטינה ו"מחנה קסטינה" של הצבא הבריטי ששכנו במקום עד מלחמת העצמאות. בעיר קיים סניף בני עקיבא פעיל שתורם רבות העשייה בעיר ובפעילות בשעת חירום. העיר מאוד גאה בחניכים ומדריכי הסניף ושמחה לארח להם מקום. העיר נקראת על שם העיר לוס אנג'לס (Los Angeles בספרדית – המלאכים), שיהודיה תרמו כספים להקמתה. קריית מלאכי הוכרזה כעיר בשנת 1998, ובסוף שנת 2024 התגוררו בה כ-27,628 אלף תושבים. היסטוריה בשנת 1933 רכש שמואל זיקנד פומברובסקי, יהודי מארצות הברית, 700 דונם בסמוך לבאר טוביה באזור עליו נבנתה קריית מלאכי. במקום ניטע פרדס והייתה כוונה להקים במקום יישוב יהודי בשם "קריית שמואל" לבני המעמד הבינוני. במקום נחפרה באר וכדי לשמור עליה הוקם בניין מבטון הקיים עד היום ומכונה "בית הראשונים". תוכנית ההתיישבות לא הצליחה והמקום סבל מהתקפות של ערבים במאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, במהלכם שימש הבית הדו-קומתי כעמדה קדמית להגנת האזור. עם הקמת המועצה האזורית באר טוביה, שימש הבית כמקום משכנה הראשון. במלחמת העצמאות התרחשו באזור קרבות קשים במסגרת ניסיונות צה"ל לבלום את פלישת הצבא המצרי מדרום, אך באר טוביה עצמה לא הותקפה. רק לקראת סוף המלחמה הצליח צה"ל להדוף את ההתקפה המצרית. לאחר המלחמה יושב המחנה הצבאי הבריטי הנטוש "קסטינה" בעולים חדשים שזרמו לארץ. המתיישבים הראשונים היו עולים מרומניה, עיראק וכורדיסטן, שסופקה להם תעסוקה כפועלים במושבות החקלאיות הסמוכות. תחילת ההתיישבות במקום באוקטובר 1950. את המקום ראו בתחילה כמחנה מעבר זמני, אך עם התגברות גל העלייה בשנותיה הראשונות של המדינה התפתח המחנה למעברה שנודעה כמעברת קסטינה. המחנה חרג מגבולות המחנה הבריטי המקורי ונמלא במאות אוהלים ופחונים, בהם התגוררו עולים מארצות מוצא שונות בדחק ובתנאים קשים. קשים במיוחד היו חודשי החורף, בהם סבלו התושבים מגשמים עזים וקור מלווים ברוחות שסחפו את האוהלים והרכוש הדל. מושבי הסביבה לא יכלו לספק תעסוקה לאוכלוסיית המעברה ההולכת וגדלה, והתוכניות לפרק את מחנה העולים לאחר תקופת ההתבססות הראשונית התבררו כאופטימיות מדי על רקע המצב הכלכלי הקשה ששרר בארץ ומדיניות הצנע. ב-1952 הוחלט להפוך את המעברה הזמנית ליישוב קבע, והחלו להקצות בתים ושטחי אדמה לתושבים להקמת משקי עזר. למקום הופנו עוד ועוד עולים במטרה לחזק את המקום ולפתחו כיישוב שיוכל ברבות הימים לשאת את עצמו תעסוקתית וכלכלית. במהלך השנים הבאות החלו ניצנים ראשונים של פיתוח תעשייה ומקורות תעסוקה במקום, במקביל להגעת גלים נוספים של עולים חדשים שהארץ מלאה בהם. עדיין נעדרו במקום מקורות תעסוקה מספקים לאוכלוסייה ההולכת וגדלה, והמרירות של תושבי המקום, שמקורה ברמות האבטלה הגבוהות, התפתחה לעיתים להפגנות כנגד הממשלה מלוות בחסימות כבישים. אט-אט הלך והתבסס היישוב במקום, התפתחו בו מקורות תעסוקה ומפעלים רבים והוא הלך וקיבל אופי עירוני של עיירת פיתוח. במקביל, המשיך היישוב לקלוט עולים בכל אחד מגלי העלייה שאפיינו את הארץ בתקופות השונות – בשנות ה-50 וה-60 מצפון אפריקה, מצרים ורומניה, בשנים 1969 ו-1970 מברית המועצות (בעיקר גאורגיה ובוכרה, כולל חסידי חב"ד רבים), ובשנות ה-80 וה-90 מברית המועצות ואתיופיה. בשטח שנקנה על ידי שמואל פומברובסקי קמה בשנות ה-90 שכונה חדשה על שמו – גני שמואל. ביום השני למבצע עמוד ענן ברצועת עזה נהרגו שלושה אזרחים ישראליים ושני אזרחים נוספים נפצעו מפגיעת רקטת גראד בבניין מגורים בעיר. מעמד מוניציפלי בתחילה השתייכה קריית מלאכי למועצה אזורית באר טוביה. בשנת 1958 היא הוכרזה כמועצה מקומית, ובשנת 1998 לאחר שמספר תושביה עלה לכ-20,000 איש, הייתה לעיר. אוכלוסייה לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף מאי 2026 (אומדן), מתגוררים בקריית מלאכי 29,452 תושבים, מתוכם 28,305 תושבי ישראל (מקום 81 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). שינוי בגודל האוכלוסייה ‎+2.2% בשנה‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ד (2023-‏2024) היה 67.5%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2023 היה 9,098 ש"ח (ממוצע ארצי: 12,593 ש"ח). קריית מלאכי היא העיר בעלת שיעור יוצאי אתיופיה הגדול ביותר במדינה עם 16.4. ראשי המועצה והעירייה ראשי המועצה חיים גשן – 1959–1960, כיהן מ-1954 כמזכיר היישוב שקיבל מעמד של מועצה מקומית ב-1958 עבודי דוד-אלבג - 1960–1969, 1970–1974 משה קצב – 1969–1970, 1974–1981 (נשיא מדינת ישראל השמיני) ד"ר יוסף ונונו חבר בכנסת השלוש עשרה מטעם מפלגת העבודה 1981–1993 ראשי העירייה משה שמעון – 1993–1998, במהלך כהונתו (1998) קיבלה קריית מלאכי מעמד של עיר. ליאור קצב – ראש העירייה בשנים 1998–2003 מוטי מלכה – ראש העירייה בשנים 2003–2013 יוסי חדד – ראש העירייה ממאי 2013 עד נובמבר 2013. אליהו (ללו) זוהר – ראש העירייה מנובמבר 2013. רבני העיר הרב האשכנזי הקודם של העיר היה הרב ישראל אריה גרשטנקורן, שכיהן כרב במשך 37 שנים. הרב הספרדי הראשון היה הרב יוסף עזרן שלאחר מכן עבר לכהן כרב בראשון לציון. רב העיר בימינו הוא הרב חיים פינטו המשמש בעיקר כרבה של העיר אשדוד. במאי 2012 החליטה מועצת העיר למנות את הרב יצחק יהודא ירוסלבסקי לרב, אך ההחלטה לא בוצעה בפועל. באוגוסט 2010 הוקם בעיר על ידי הרב פינטו, בית דין רבני לדיני ממונות. לאב בית הדין מונה הרב יצחק יהודה ירוסלבסקי ויחד עמו מונו לדיינים הרב יעקב שוויכה וחתנו של רב העיר הרב שמואל אוחנה. שכונות ישנן 14 שכונות בקריית מלאכי: המחנה, כרמי הנדיב, גני שמואל (על שם שמואל פומברובסקי), המ"ג, חב"ד, ויצמן, הרצל, הנרקיסים, קיבוץ גלויות, המייסדים, יגאל אלון, מרכז העיר, גבעת הסביונים ונאות הכפר. נחלת הר חב"ד: ב-1969, הקימו חסידי חב"ד שכונה עבור חסידים שעלו מרוסיה באותה העת, בדרומה של קריית מלאכי, בכיוון כפר ורבורג. השכונה אכלסה גם עולים מגאורגיה ובוכרה. התפתחה עם השנים לשכונה המונה כ-2,800 תושבים (נכון לשנת 2012) השכונה היא מרכז חב"ד השני בגודלו בישראל (אחרי כפר חב"ד) והשלישי בגודלו בעולם (אחרי קראון הייטס וכפר חב"ד)[דרוש מקור]. רב השכונה: הרב יצחק יהודא ירוסלבסקי שהוא גם מזכיר ומנהל בית דין רבני חב"ד. בשכונה קיימים מוסדות רבים הכוללים בתי ספר לבנים ולבנות, ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש 'בית הר"מ' ישיבה לצעירים, ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש (ישיבה גדולה) – לעולי רוסיה ולחוזרים בתשובה. כולל אברכים, בית ספר למלאכה לצעירים מוגבלים וצרכים מיוחדים מרחבי הארץ, ומועדוני נוער המנוהלים על ידי הרב אלימלך הרצל. בשנת 2009 יצא מכרז המכונה "פס חב"ד" להרחבת השכונה, מיקומו של "פס חב"ד" הוא בין שכונת נחלת הר חב"ד לכרמי הנדיב, בשלהי שנת 2014 החל האכלוס בדירות במקום. נחלת מנחם/ כרמי הנדיב: בשנת 2000 קם על ידי ועד נחלת הר חב"ד שיכון חדש על קרקע פרטית שהייתה בבעלותה של משפחת גיבשטיין וצורפה לקריית מלאכי. השיכון החדש מכונה בשם "נחלת מנחם, כרמי הנדיב". אזורי תעשייה בעיר שני אזורי תעשייה – אזור התעשייה קריית מלאכי הצמוד לעיר ואזור תעשייה מלאכי טק הנמצא מעבר לכביש 40, בנוסף בצד אחר של העיר נמצא אזור תעשייה באר טוביה שנמצא שנים רבות בדיונים על הכנסתו לשטחה המוניצפלי של העיר. בצפון אזור התעשייה של העיר זורם נחל האלה. תכנון עירוני רובע האלה ערך מורחב – רובע האלה קריית מלאכי מיצתה את עתודות הקרקע שלה, ולכן מקודמת תוכנית ממזרח לעיר, בין כביש 40 לכביש 6 הכוללת בתוכה שטחים למגורים תעסוקה, תעשייה ומסחר. אישור תוכנית בסדר גודל שכזה עשוי לקחת זמן, ומימושה אף יותר ויתרחש בהדרגתיות. במימון וליווי משרד הבינוי והשיכון. תוכנית אב לתחבורה נפת אשקלון ערך מורחב – מערכת להסעת המונים בנפת אשקלוןמטרת התכנית ליצור קישוריות וחיבור בין הרשויות במרחב אשדוד-אשקלון, כאשר קריית מלאכי נמצאת בטבורה של התכנית. תוכנית זו מקדומת בהובלת משרד הבינוי והשיכון ובתכנון נתיבי איילון. פיתוח שכונות חדשות – בצמוד לשכונות הוותיקות בעיר באמצעות הגדלת השטח המוניציפלי, מצפון מערב ליישוב, קידום תוכניות אלו מתבצע בהובלת רשות מקרקעי ישראל. קידום תוכנית בסמוך לשכונת גבעת הסביונים בצפון העיר [שם התוכנית: מע"ר]. קידום תוכנית בסמוך לשכנות הרצל [שם התוכנית: נאות הכפר]. תוכנית אב להתחדשות עירונית – מימון וליווי רשות מקרקעי ישראל, אשר מטרתה לבחון בראייה כלל עירונית את הפוטנציאל וההיתכנות של ההתחדשות העירונית בעיר. התחדשות עירונית – בדיקה ותכנון לאזור התעשייה הישן + שכונת חב"ד, במימון וליווי משרד הבינוי והשיכון. השלב הבא של התכנון יתמקד בשכונת קיבוץ גלויות ושכונת הרצל. מחנה בר-לב ערך מורחב – מחנה בר-לבמחנה בר-לב (ע"ש רב-אלוף חיים בר-לב) הידוע גם בשם מחנה קסטינה או מז"י, היא מפקדת זרוע היבשה של צבא הגנה לישראל וממוקמת בשטח של קריית מלאכי. ערים תאומות צרפת רואי מלמזון - פריז, צרפת (מ־1985) רומניה פיאטרה ניאמץ, רומניה הרפובליקה העממית של סין גולמוד, הרפובליקה העממית של סין גלריה קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של קריית מלאכי קריית מלאכי (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית פרופיל קריית מלאכי נכון לשנת 2023 באתר הלמ"ס שרגא הר-גיל, המקצועיים - מצליחים ומרוצים; "הפשוטים" - נשארו בשוליים, מעריב, 13 בינואר 1966 זושא וולף, נחלת הר חב"ד, הוצאת מכון ימי תמימים, 2008 - אודות שכונת חב"ד מיכאל יעקובסון, סיבוב במרכז העיר של קרית מלאכי, בבלוג "חלון אחורי", 5 בספטמבר 2010 הדס שפר, למי יש יותר כוח, באתר כלכליסט, 15 בדצמבר 2011 רכבת בקרית מלאכי? | סיפורו של גשר הרכבת הטורקי, באתר "היסטוריה על המפה", 2012 סיפורו של בית פומברובסקי, נאמנגב, ביטאון מחוז דרום, מועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, גיליון מס' 10, ספטמבר 2015 הערות שוליים