יאנוח-ג'ת

יאנוח-ג'ת (בערבית: يانوح-جت, לעיתים מאוית ינוח - ג'ת) היא מועצה מקומית בגליל המערבי בישראל. נמצאת בגובה שבין 430–640 מטר מעל פני הים. היא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1990. המועצה המקומית מורכבת משני כפרים - יאנוח, שבו מתגוררים כ-70% מתושבי המועצה, וג'ת. כל תושבי יאנוח-ג'ת הם דרוזים. היסטוריה יש חוקרים המזהים את העיר המקראית ינוח הגלילית באתר סמוך ליאנוח, שבו נערכו חפירות ארכאולוגיות. ישוב בשם זה נזכר במקרא בספר מלכים ב' (ט"ו כ"ט), שם הוא נמנה כאחד היישובים שכבש תגלת-פלאסר מלך אשור והגלה את תושביהם. ייתכן כי מהמקום הגיע התנא אבא יוסי בר חנן איש ינוח. לפי מסורת תושבי המקום, מקור השם 'יאנוח' הוא במיקומו על אם הדרך מלבנון למרכז הגליל, ושעוברי דרכים היו נחים בו. התקופה העות'מאנית חוקר ארץ ישראל הצרפתי ויקטור גרן סייר באזור בשנת 1870 וביקר בשני הכפרים. הוא כתב כי הכפר יאנוח נחלק לשני רבעים שמפרידה ביניהם באר עמוקה החצובה בסלע. הוא תיאר כמה ממצאים קדומים נוספים, והציע כי מדובר בשרידיה של עיירה קדומה, אשר שמה השתמר בשם יאנוח. בכפר ג'ת מצא 150 דרוזים, על אתרה של עיירה קדומה, המגדלים על טרסות חקלאיות עצי תאנה וזית, וטבק. תקופת המנדט הבריטי במפקד האוכלוסין של 1922 נמנו ביאנוח מוסלמי אחד, ו-213 דרוזים ובג'ת נמנו 137 תושבים כולם דרוזים. בתוכנית החלוקה משנת 1947 היו הכפרים מיועדים להפוך לחלק מן המדינה הערבית. במלחמת העצמאות במהלך מלחמת העצמאות נעשו מאמצים להביא את הדרוזים לנייטרליות לכיוון היהודי. תוכנית של חטיבה שבע לכבוש את יאנוח בסוף יולי 1948 נדחתה וחיילי קאוקג'י נכנסו לכפר, שהיה היחיד מכפרי הדרוזים אליו נכנסו כוחות קאוקג'י. במסגרת מבצע חירם תפסה פלוגה דרוזית בפיקוד יהודי בחטיבת עודד משלט ביאנוח בליל ה-28 באוקטובר 1948, ללא קרב, לאחר שחיילי קאוקג'י נמלטו מהכפר. לאחר כישלון ההתקפה על תרשיחא, נסוגו שאר כוחות חטיבת עודד לבסיסם מבלי להודיע לפלוגה הדרוזית שמכשיר הקשר שלה היה מקולקל. בבוקר ה-29 באוקטובר 1948 התעודדו כוחות קאוקג'י מהצלחתם וחדרו שוב לכפר. הם פתחו באש על חיילי הפלוגה הדרוזית שמצאו עצמם לפתע מוקפים מכל צד. לחיילי קאוקג'י הצטרפו גם חלק מתושבי הכפר. התפתח קרב נסיגה קשה שבו נפלו 12 דרוזים מחיילי הפלוגה וכן שני מפקדיה היהודים, יונתן אברמזון, אסף כץ והרופא היהודי של הפלוגה, ד"ר סלומון דהן-מורלי. תוך הנסיגה חודש הקשר האלחוטי עם מטה החטיבה ומיד הופעלו תותחים על הכפר כדי לסייע בנסיגה. הכפר נכבש למחרת ללא קרב עם נסיגת כוחות קאוקג'י מהאזור. בחקירה טענו ראשי הכפר כי לא יכלו לעשות דבר נגד חיילי קאוקג'י וכי התושבים שהצטרפו אליהם לא היו מתושבי יאנוח אלא פליטים מהכפרים הסמוכים שנכבשו. הקרב ביאנוח הביא להאשמות מצד יהודים ודרוזים כלפי תושבי יאנוח. משה כרמל מתאר את הקרב הזה בספרו "במערכות צפון" כ"מקרה בגידה מפתיע ומזעזע". לטענת גורמים בצה"ל, כניסת צה"ל ליאנוח תואמה עם נכבדי הכפר אשר הפרו את הסיכומים איתם. לעומת זאת, אנשי הכפר טוענים שלא היה כל תיאום וכי לא ידעו שבין חיילי צה"ל נמצאים דרוזים. בסוף 1948 ביררו אנשי משרד החינוך האם יש להעניש את תושבי הכפר בדרך של הזנחת הטיפול בהם בעקבות קרב יאנוח. ביולי 1949 ארגן יעקב ברזני סולחה בין אנשי יאנוח לבין דרוזי הכרמל שבניהם נהרגו בקרב. כל אחת ממשפחות החללים הדרוזים שנהרגו בקרב קבלה פיצוי של 4,000 לירות שנאסף מהמשפחות ביאנוח-ג'ת שאחד מבניהן השתתף בקרב לצד כוחות צבא ההצלה של קאוקג'י. משפחות שלושת החללים היהודים שנפלו בקרב זה הודיעו שהן מתנגדות לקבל את הכסף והסכום שהיה מיועד להן הועבר גם הוא למשפחות הדרוזיות. במדינת ישראל בשנת 1966 נפרצה דרך אל הכפר, שעד אז הגישה אליו הייתה דרך שבילים, ובשנת 1972 זופת הכביש. הכפרים יאנוח וג'ת היו בין השנים 1968–1990 חלק מן המועצה האזורית מרכז הגליל. לאחר פירוקה, הוקמה המועצה המקומית יאנוח-ג'ת. במסגרת תוכנית החירום הכלכלית של 2003 אוחדה המועצה המקומית יאנוח-ג'ת עם שכנותיה, ג'וליס, אבו סנאן וירכא לרשות מקומית אחת - גיי"א. תושבי הכפרים התנגדו לאיחוד ופעלו לסיכולו. כעבור כשנה בוטל האיחוד, ויאנוח-ג'ת חזרה להיות מועצה מקומית עצמאית. בבחירות 2018 נבחר לראשות המועצה מודי סעד. בבחירות שנת 2024 נבחר לראשות המועצה והיב סייף שהתמודד כמועמד יחיד. אוכלוסייה לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף מאי 2026 (אומדן), מתגוררים ביאנוח-ג'ת 6,985 תושבים, מתוכם 6,980 תושבי ישראל (מקום 214 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). שינוי בגודל האוכלוסייה ‎+0.3% בשנה‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ד (2023-‏2024) היה 88.7%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2023 היה 10,074 ש"ח (ממוצע ארצי: 12,593 ש"ח). אתרים ביאנוח שוכן קבר קדוש של "סֵידְנַא שַׁמְס" (سيدنا شمس; תרגום: אדוננו שמס), שהיה ממפיצי הדת הדרוזית. בג'ת ישנו קבר קדוש של "אבו ערוס" (ابو عروس; תרגום: אבי הכּלה), לא ידועים פרטים. לקריאה נוספת אילן כפיר ודני דור, דרוזי לוחם, אמיץ, ישראלי גאה, הוצאת עמותת סא"ל סלאח פלאח ז"ל, עמ' 38–41, 2015 מנשה הראל, יאנוח, כפר דרוזי בגליל, ירושלים, הוצאת לשכת היועץ לענייני ערבים, משרד ראש הממשלה, תשי"ט, 1959 משה כרמל, במערכות צפון, תל אביב: הוצאת מערכות, 1949 קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של יאנוח-ג'ת פרופיל יאנוח-ג'ת נכון לשנת 2023 באתר הלמ"ס אמנון גופר, לטייל, לאכול ולנוח ביאנוח, באתר ynet, 24 באוגוסט 2006 יאנוח באתר "יד לבנים הדרוזים" ג'ת באתר "יד לבנים הדרוזים" איילת בר מאיר, עץ ברכות ומג'נונה אחת: טיול בג'ת הגלילית, באתר ynet, 18 בינואר 2013 הערות שוליים