בית יהלום

בית יהלום הוא בניין משרדים ומגורים עירוני במרכז ירושלים, השוכן בפינת הרחובות שמואל הנגיד, ורחוב שץ, מול בית האמנים בירושלים והמחלקה לאדריכלות של בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים, ופונה לחצר הפנימית של בית המעלות. מקור השם שמו של הבניין בית יהלום ניתן לו משני טעמים - ממעוף הציפור צורת הבניין כשל יהלום, וכן על-שם מייסדי הבניין ממשפחת פינקלשטין, שהתרגום המילולי מגרמנית הוא אבן-פז (אבן - Stein, פז = Finkel). היסטוריה הבניין בן 5 קומות ומרתף, נבנה בשנת 1946 ובעת בנייתו היה המבנה הגבוה ביותר בירושלים, בשל מיקומו על ראש ההר ועל קו פרשת המים. השטח נקנה בשנת 1944 על-ידי שרה גיטל ויחיאל צבי פינקלשטין, שעלו ארצה מקנדה בשנת 1925 בשל היותם ציונים. בתחילה הם התגוררו בתל אביב, ורכשו את השטח לאחר שמכרו פרדס בפתח-תקווה שהיה בבעלותם. אדריכלי בית יהלום, חזן-לוין אדירכלים, הם שמואל חזן ושמואל לוין, שגם תכננו את בית האמן יעקב איזנברג ומבנים נוספים באותה התקופה. בשנת 1947 ובסמוך לאחר סיום בניית בית יהלום., הקרן הקיימת לישראל והסוכנות היהודית שכרו בו מספר קומות לתקופה של שנתיים, ולאחר מלחמת העצמאות וקום המדינה הן סירבו להתפנות מכוח חוק הגנת הדייר, והפכו לדיירים מוגנים בדמי מפתח. בנוסף לקק"ל והסוכנות היהודית שכנו בבית יהלום משרדי קרן היסוד, המגבית היהודית המאוחדת, ומשרדי עליית הנוער. הבניין המשיך להיות מנוהל על-ידי ברנרד פינקלשטין, בנם של שרה-גיטל ויחיאל-צבי, עד שבשנת 1973 חלקים מהבניין נמכרו לקק"ל, ולאחר פטירתו של ברנרד פינקלשטין ב-1978 נמכרו גם לסוכנות היהודית, וחלק מהדירות נמכרו לאנשים פרטיים. בניגוד לכל הבניינים סביבו, בית יהלום אינו נמצא ברשימת שימור ויש מעט מאוד מידע עליו בנמצא. שתי הקומות העליונות משמשות כסטודיו של בברלי ברקת, אשתו של ראש עיריית ירושלים לשעבר ניר ברקת. כמו כן, משרדו של איתמר בן-גביר היה תקופה קצרה בבניין עד שנבחר לכהן בכנסת. בבניין גם שוכנים מספר עורכי דין, רופאי שיניים, הוסטל למתמודדי נפש ומשרדי עמותת בר-קיימא לתרבות, אמנות, מוסיקה ושלום. קישורים חיצוניים הערות שוליים