זרזיר (יישוב)

זַרְזִיר (בערבית: زرزير, לעיתים נקרא בית זרזיר) היא מועצה מקומית במחוז הצפון בישראל. היסטוריה ב־1968 צורף שטח זרזיר למועצה אזורית יזרעאל, וזרזיר הוכרה כיישוב ב־1972. ב־1975 הוכר גם השבט עיאדאת ליישוב. זרזיר הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1996. ב-13 במרץ 2026, במהלך מבצע שאגת הארי, ספג היישוב פגיעה ישירה של טיל בליסטי ששוגר מאיראן, שגרמה לכ-60 פצועים ולנזק רב. אוכלוסיית זרזיר אוכלוסיית היישוב מורכבת מבני חמישה שבטים בדואים. מכיוון שהיישוב רב-שבטי, שמו נלקח מהשם הגאוגרפי ההיסטורי ח'ירבת זרזיר, שניתן למקום בשל עצי הזית הרבים שגדלים בו, המושכים אליהם זרזירים. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף מאי 2026 (אומדן), מתגוררים בזרזיר 9,320 תושבים, מתוכם 9,306 תושבי ישראל (מקום 185 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). שינוי בגודל האוכלוסייה ‎+1.0% בשנה‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ד (2023-‏2024) היה 67.1%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2023 היה 8,035 ש"ח (ממוצע ארצי: 12,593 ש"ח). שבט מזאריב שבט זה הוא הגדול מבין שבטי זרזיר, הוא מונה כ-2,700 תושבים. הוא נקרא מזאריב על שם האזור הגאוגרפי הנמצא בו, ואדיות בצורה של מרזבים (מרזב: בערבית מזראב, רבים: מזאריב). רוב בני השבט עוסקים בתחום הביטחון (בצה"ל ובמשטרת ישראל ושירות ביטחון כללי). בראשית שנותיו של צה"ל הצטרפו בני השבט כגששים ליחידות העילית הבולטות ביניהן היו אגוז וסיירת שקד שלימים פיקד עליה עמוס ירקוני (עבד אל מג'יד מזאריב) שהיה לקצין הבדואי הראשון בצה"ל. בני השבט עוסקים בתחומים נוספים כגון: בחקלאות הכוללת בעיקר גדולים של צאן ובקר, ובתעשייה (בעיקר בתחום המַסגרות). שבט מזאריב מתחלק לארבע משפחות מרכזיות: חנאחנה (תת שבט של מטה השבטי: אל-נעים אשר שולטים כיום במדבריות סוריה וצפון ירדן), עבידאת ח'דור (בדואים מעיראק) וח'לאילה (שמוצאם מחברון, היא אל-ח'ליל). השבט מתנהל בצורה עצמאית ועם זיקה מינימלית ליישוב זרזיר. לשבט יש בית ספר יסודי, מסגד המנוהל באופן עצמאי, בית קברות עצמאי ואף ועד הנהגה פנימי אשר מובל על ידי מספר מצומצם של מכובדי השבט. שבט זה כמו שאר השבטים מאופיין בדיאלקטיקת הלהג השונה משבטים אחרים, ובוודאי שונה גם מכפרים פלאחיים שבאזור. זה מתבסס בעיקר על התרבות הייחודית שפיתחו לעצמם בני שבט זה. שבט גריפאת מוצאו של השבט הוא משבט ערב אל־מוואלי השוכן כיום בצפון סוריה. במאה ה־18 גיוייסו מהשבט לוחמים להגנה על עלי, בנו של דהאר אל-עומר שעמו היו בברית הגנה ועם הזמן התגבשו לשבט עצמאי בגליל.ב־1946 קנה מוח'תר שבט ג'ריפאת קרקעות מהכפר עילוט בפיצויים שקיבל מקק"ל תמורת פינוי שטחים במפרץ חיפה בהם התגורר שבטו. מונה 2,500 נפשות. בני השבט משויכים לאב אחד, כל בני השבט קרובי משפחה ובעלי יחוס משפחתי מדויק וברור בשונה משבטים אחרים. בני השבט מתגוררים במקום אחד ואחוז האקדמאים מביניהם גבוה יחסית לשבטים האחרים. ראש המועצה המקומית משנת 2013 הוא עאטף גריפאת, בן לגרעין המייסד של היישוב זרזיר משבט גריפאת. השבט מתנהל פנימית לפי חוקי השבטים הבדואים. חיצונית, בני השבט מנהלים את העניינים יחד עם ראש המועצה לפי חוקי המדינה. רבים מבני השבט משרתים בכוחות הביטחון ובמערכת החינוך וחלק גדול עוסקים בגידולי צאן וסחר בבעלי חיים, במשלח יד פרטיים, ושכירים בענף החקלאות. שבט אלהייב אבו סיאח מוצאו של שבט אלהייב אבו סיאח משבט אל־ג'בור, שבט תימני שנדד במאה ה־17 לחצי האי ערב ומשם לעיראק וסוריה. בתחילת המאה ה־19 הביא סכסוך על אדמות מרעה את השבט לנדוד לכיוון נהר חבור, ובאמצע המאה ה־19 התיישבו בדרום עמק החולה. התחזקות השבט הביאה לפיצולו בידי הממשל הע'ותמאני, ואחת ממשפחותיו הגיעה לאזור החורש בזרזיר ב־1943 והתיישבה בגבעת אבו סיאח. השבט קשר את גורלו בגורל העם היהודי עוד מימי המנדט הבריטי, ברית שנוסדה על ידי שייח' השבט חוסיין אל-הייב, "אבו יוסף", מכפר בית זרזיר שבגליל התחתון ומפקד הפלמ"ח יגאל אלון, שפעל לצרף לפלמ"ח פלוגה של 70 בדואים שכונתה "פל-הייב". חוסיין אלהייב היה גם הבדואי הראשון בישראל שקיבל דרגת אלוף-משנה, הדרגה הגבוהה ביותר שקיבל בדואי (לאחריו קיבלו שני בני הכפר זרזיר דרגה זו), וזאת לאור שירותו ביחידת הגששים בצה"ל, יחידה שהיה עבורה האב והמייסד. רבים מבני שבט אלהייב נהרגו עוד לפני קום המדינה וכן במערכות ישראל. מייסד ומקים המועצה המקומית בזרזיר בשנת 1996 הוא סגן-אלוף חסן הייב שכיהן עד שנת 2013 ברציפות כיו"ר המועצה המקומית בכפר וכיו"ר הפורום הבדואי בארץ. השבט נחשב לשבט הגדול מבין השבטים הבדואים בצפון הארץ (זרזיר, טובא, עיילבון, וערב אל הייב) ואף נחשב לאחד מחמשת השבטים הבדואים הגדולים בעולם בעל מורשת היסטורית. שבט ג'ואמיס שבט ג'ואמיס מונה כ-1,200 נפשות שכולם קרובי משפחה. בני השבט עוסקים בתחום הביטחון (בצה"ל ובמשטרת ישראל), בחקלאות ובתעשייה בעיקר בתחום המסגרות. לשבט יש בית ספר יסודי עצמאי, מסגד, בית קברות, וועד הנהגה פנימי אשר מובל על ידי מספר מצומצם של מכובדי השבט. שבט עיאדאת השבט מונה כ-1,000 נפשות שכולם קרובי משפחה. השבט נחשב לשבט משכיל מבחינת שיעור האקדמאים בו. מקורו של השבט מבדואים נודדים מאזור סוריה ולבנון, והוא התיישב בזרזיר בשנת 1974. עיקר התעסוקה לבני הכפר בהוראה במשרד החינוך ובתעשייה במפעלים הנמצאים באזור. חלק גדול מהשבט משרת בצה"ל. ראו גם מחלף זרזיר קישורים חיצוניים פרופיל זרזיר נכון לשנת 2023 באתר הלמ"ס ארנון מדזיני, זרזיר: גאוגרפיה חברתית ופוליטית של יישוב בדווי רב-שבטי בגליל, אופקים בגאוגרפיה 98, 2020, עמ' 33–53‏, JSTOR 27163211 אבשלום קור, באופן מילולי במלחמה: סמל יוסף הייב מטוּבּה זנגריה, גלי צה"ל, 12.11.2024 הערות שוליים