Palestina

Palestina, offisielt Staten Palestina, er en delvis anerkjent stat i Midtøsten. Landet har siden 2012 vært en «observatørstat uten medlemskap» i FN. Den ble opprinnelig proklamert i Palestinas frigjøringsorganisasjons (PLO) nasjonalråds (PNC) uavhengighetserklæring i eksil i Alger 15. november 1988. På tidspunktet for 1988-deklarasjonen utøvde PLO ingen kontroll over noe territorium, og områdene det ble gjort krav på er fortsatt under israelsk styre. Områdene Palestina gjør krav på er Gaza, Vestbredden og Øst-Jerusalem, ofte kalt De palestinske territoriene; Jerusalem er erklært som hovedstad, men president og parlament holder til i Ramallah. Per 22. september 2025 er Palestina de jure anerkjent av 155 av FNs 193 medlemsland. Palestina er også anerkjent av Den saharawiske arabiske demokratiske republikk og Vatikanstaten, som ikke er medlemmer av FN. Politisk status PLO hadde siden 22. november 1974 og frem til 29. november 2012 observatørstatus i FNs generalforsamling. Etter 1988-erklæringen gikk FN over fra å bruke benevnelsen «Palestinas frigjøringsorganisasjon» til å bare bruke «Palestina», og observatøren ble tiltalt som Palestinas observatør. I forbindelse med Oslo-avtalen i 1993 anerkjente Israel PLO som representant for det palestinske folk. PLO etablerte interimadministrasjonen Den palestinske selvstyremyndigheten (PNA) som utøver en del statsfunksjoner i deler av Vestbredden og Gazastripen. I begynnelsen av 2011, da Chile, Brasil, Argentina, Bolivia, Cuba, Venezuela, Nicaragua, Costa Rica og Ecuador, sluttet seg til anerkjennelsen, var Palestina anerkjent de jure av rundt 130 stater. Siden har antallet stater som anerkjenner Palestina økt ytterligere. Sverige anerkjente Palestina i 2014. Den 22. mai 2024 kunngjorde Norge, Irland og Spania at de ville anerkjenne Palestina. Antall land som har anerkjent Palestina steg til 155 etter at Storbritannia, Canada, Australia, Portugal, Frankrike, San Marino, Malta, Luxembourg, Monaco, Belgia og Andorra anerkjente Palestina i september 2025. Ungarn, Tsjekkia og Papua Ny-Guinea har tidligere stått på lista over land som har anerkjent Palestina, men de regnes ikke lenger med. I Norge har PLO vært representert siden 1986 gjennom et kontor drevet av Omar Sabri Kitmitto. I 2005/2006 overtok Yasser Najjar som leder av Palestinas delegasjon til Norge, og i desember 2011 ble kontoret oppgradert til ambassade. FN-anerkjennelse Den 23. september 2011 leverte president Mahmoud Abbas Palestinas formelle ansøkning om medlemskap som fullverdig FN-medlem til generalsekretær Ban Ki-moon. I september 2012 kunngjorde Palestinas president Abbas at han ville be FNs generalforsamling anerkjenne området som en legitim stat, dog uten FN-medlemskap. På denne måten ville de palestinske styresmaktene omgå at USA hindrer en anerkjennelse ved å nedlegge veto i Sikkerhetsrådet. Han viste i denne sammenheng til at 133 av FNs 193 medlemsland allerede hadde anerkjent Palestina som selvstendig stat. Den 29. november 2012 (den internasjonale dagen for solidaritet med det palestinske folk) ble Palestinas status oppgradert til «observatørstat uten medlemskap» etter resolusjon 67/19 i FNs generalforsamling. 138 stater, deriblant Norge, stemte for å oppgradere Palestinas status til «observatørstat uten medlemskap» («non-member observer state») i FN. Ni stater stemte mot resolusjonen, mens 41 avholdt seg fra å stemme. Selv om Israels delegasjon var blant dem som stemte mot vedtaket, ga landets tidligere statsminister Ehud Olmert uttrykk for støtte til vedtaket. Historie Historien om en egen moderne palestinsk stat begynner med framveksten av en separat palestinsk nasjonalfølelse fra siste halvdel av 1800-tallet, under osmansk styre. På 1900-tallet vekslet målet med ønsket om en panarabisk stat. Samtidig hadde sionismen bidratt til tiltakende jødisk innvandring til området. Under første verdenskrig ble det palestinske området inntatt av britiske og allierte styrker, inkludert Den jødiske legion og Den arabiske armé. Araberne var gitt løfte om en arabisk stat, mens jødene, samtidig som det tredje slaget om Gaza pågikk, ble lovet et nasjonalhjem i Palestina. Oppføring på UNESCOs lister Verdensarvsteder Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder. Fødselskirken og pilegrimsveien, Betlehem Kulturlandskapet i Sør-Jerusalem, Battir Gamlebyen i Hebron Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv Oppføringer på UNESCOs liste knyttet til aktivt vern av immateriell kultur (Intangible Cultural Heritage). Årstallet angir når det ble listeført hos UNESCO. 2005 – Den palestinske fortellerformen «Hikaye» 2019 – Daddelpalme, kunnskap, ferdigheter, tradisjoner og praksis 2021 – Kunsten å brodere 2021 – Arabisk kalligrafi: kunnskap, ferdigheter og praksis Fotnoter Referanser Eksterne lenker Offisielt nettsted (en) State of Palestine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons (no) Statistikk og andre data om Palestina i FN-sambandets nettsted (no) Bakgrunnsinformasjon om konflikten i regionen hos FN-sambandets nettsted Palestinian Declaration of Independence (1988) på Wikisource.