מנחת בר-יהודה

מנחת בר־יהודה הוא מנחת הנמצא למרגלות מצדה. המנחת קרוי על שמו של ישראל בר יהודה, שר התחבורה לשעבר. הוגה ויוזם מלאכת בניין המנחת היה יהודה אלמוג, יושב ראש המועצה האזורית תמר באותה העת. המנחת שוכן כשני ק"מ צפונית-מזרחית למצדה. בהיותו סלול על חוף ים המלח, זהו שדה התעופה הנמוך בעולם. השימוש במנחת מותנה בתיאום עם החברה הכלכלית חבל ים המלח. היסטוריה תכנון המנחת החל ב-1960 במטרה לאפשר קשר מהיר בין אזור עין גדי ומצדה ומרכז הארץ, ביוזמת יהודה אלמוג, ראש מועצה אזורית תמר. באותה עת הגבול עם ירדן עבר מרחק קצר מצפון לעין גדי והנסיעה לאזור התמשכה שעות רבות, דרך צפון הנגב. באפריל 1962 לאחר שהושלם התכנון בוטלה התוכנית עקב עלותה הגבוהה, התכנון הראשוני היה למסלול טיסה באורך 2,500 מטר שהצריך עבודות עפר נרחבות. בסוף 1962 הוקם המנחת בכל זאת, על ידי חיל ההנדסה, עם מסלול טיסה לא סלול באורך 1,200. מטרת התוכנית הייתה לפתח את התיירות באזור, אך באותה עת לא היו מלונות בים המלח, למעט אכסנייות בעין גדי, מצדה וסדום. עם זאת החברות "ארקיע", "אגד" ו"דן" הודיעו שיציעו חבילת נופש משולבת לטיולים באזור. המנחת הושלם בסוף פברואר 1963. הוא נחנך בטקס שנערך ב-17 במרץ 1963, בשם "שדה תעופה מצדה", עם נחיתה של מטוס ארקיע במקום. תחילה ניהלה חברת ארקיע את המנחת ובאוגוסט 1963 הוא נמסר בחכירה לניהול בידי קואופרטיב "צאלים", קבוצה של 5 חברים שהתגוררו למרגלות המצדה וארגנן גם טיולים באזור. אולם בספטמבר 1963 הודיעה חברת ארקיע כי לא תפעיל יותר טיסות למקום עקב חוסר כדאיות כלכלית. במהלך 1964 נגרם נזק למסלול הטיסה בעקבות שיטפון והוא חדל לפעול. בנובמבר 1965 הוחלט לשפץ את המסלול, להפעיל את המנחת מחדש ולקראו לו על שמו של ישראל בר-יהודה שנפטר במאי של אותה שנה. ב-14 בינואר 1966 נערך טקס לציין קריאת המנחת על שמו של בר יהודה, בנוכחות נשיא־המדינה, יו"ר הכנסת, שר־התחבורה, חברי כנסת ובני משפחתו. במרץ 1969 החלה חברת ארקיע להפעיל טיסות סדירות למנחת משדה דב, פעמיים בשבוע, כעצירת ביניים בקו לאילת, במטרה לשרת את אורחי בתי המלון שהוקמו באותה עת בעין בוקק. מאז הפעילה טיסות סדירות למנחת רק לסירוגין, לרוב בשילוב חבילות נופש לבתי המלון שלחוף ים המלח. בסוף שנות ה-80 אף התחרתה עם חברה נוספת, בשם "כנרי", שהפעילה טיסות למנחת נווה זוהר. המנחת הפסיק לשמש לטיסות סדירות בשנת 1997. בשנת 2006, המריא מטוס קל מהמנחת והתרסק על הר המצדה עקב אי-שמירת גובה ביטחון, אך לא היו נפגעים בנפש באירוע זה[דרוש מקור]. באותה שנה חודשו שירותי התעופה מתל אביב למנחת, אם כי רק במטוסי פייפר קטנים, בהם מקום לטייס וחמישה נוסעים. בשנת 2009, המועצה האזורית תמר השקיעה כ-5 מיליון שקל בשיפוצו וחידושו של המנחת. מטרת השיפוץ היה לשפץ את המסלול כך ששוב תתאפשר נחיתת מטוסי נוסעים של עד 50 מקומות (דוגמת המטוסים של ארקיע בקו אילת-תל אביב דאז). בשנת 2019, הגישה המועצה האזורית תמר לאישור הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה, תוכנית לפיתוח המנחת כנמל תעופה בין-לאומי קטן ליעדים באירופה, עם מסלול באורך 2,000 מטר, מגדל פיקוח, טרמינל נוסעים, שירותי כבאות, בקרת גבולות ומכס. בשנת 2020 החלה לפעול במנחת חברת תעופה "הצנחניה" המפעילה מרכז צניחה חופשית, גו ג'אמפ (GoJump), המציע התנסות בחווית צניחה חופשית בליווי מדריכי צניחה בכירים בנופי ים המלח ומצדה, ואף הכשרות וקורסים לצניחה חופשית. בשנת 2024 שופץ והורחב פעם נוספת המנחת, נסלל כביש גישה מאושר, חניות לרווחת קהל המבקרים, נוספו רחבות חניה למטוסים, מדשאה לנחיתת צנחנים וטרמינל חדיש עבור מבקרים במועדון הצניחה. קישורים חיצוניים עירית רוזנבלום, בנג'י פייפר וצ'אי, באתר הארץ, 12 באפריל 2006 אתר האינטרנט של מועדון הצניחה GoJump במנחת בר-יהודה מצדה הערות שוליים