בני ציון

בְּנֵי ציּוֹן הוא מושב (כפר שיתופי) שהוקם בשנת 1947 באזור השרון כ-4.5 ק"מ מצפון לרעננה וראשוני בתיו כ-1 ק"מ ממערב לכביש 4, גובל ביישובים בצרה וחרוצים. מבחינה מוניציפלית שייך הכפר למועצה אזורית חוף השרון. המושב נקרא תחילה "גבעות רעננה", ונקרא אחרי כן "בני ציון" על שם מסדר בני ציון בארצות הברית שסייע בהקמתו. היסטוריה בני ציון עלה על הקרקע ב-27 במרץ 1947. הוא הוקם על ידי מחלקת המעמד הבינוני של הסוכנות היהודית ומועצת החקלאות הפרטית – איגוד שריכז חקלאים פרטיים שעד אז עבדו אדמות חכורות ובקשו נקודת קבע משלהם. אדמות היישוב, כ-750 דונם קרקע באזור "גבעות רעננה", ליד המושבה רעננה, נקנו על ידי מסדר בני ציון, הסוכנות היהודית והקרן הקיימת הקימו את התשתית לכפר, חפרו באר מים, מחנה צריפים למגורים (על הגבעה בה נמצאת היום בריכת השחייה), חדר נשק להגנה מפני ערביי הסביבה, בריכה לאגירת מי גשמים ושני אוהלים. התארגנה קבוצת מתיישבים ראשונה שמנתה 15 משפחות ונקבע מועד העלייה לקרקע. בין המתיישבים האלה היו חקלאים פרטיים, חיילים יהודים משוחררי הצבא הבריטי שחלקם היו גם בשבי הגרמני, חיילי הבריגדה וניצולי השואה. טקס העלייה על הקרקע התקיים ברוב עם, כאשר נציגי המוסדות השונים בארץ, אורחים מההסתדרות הציונית בארצות הברית, בראשותו של הרב אבא הלל סילבר ואורחים ממסדר בני ציון הגיעו לטקס. נישאו ברכות ואיחולי הצלחה על ידי הנציגים השונים וכאשר נשמע רעש רכבי החיילים הבריטים, אמר הרב סילבר: "הם, האנגלים ילכו מכאן ואתם תישארו – כי לכם ניתנה הארץ". חברת רסקו בנתה את בתי המתיישבים ואת מבני הציבור. מסדר בני ציון בראשותו של הריס לוין ליוו את הקמת המושב לאורך כל הדרך ובהתאם לכל הצרכים. עם הזמן, נוספו קבוצות נוספות של מתיישבים במושב, נסלל כביש במקום דרך החול שהמכוניות שקעו בה, נפתח בית ספר לילדים בבית מגורים והוחל בבניית "בית דבורה", הבניין הראשון של בית הספר. הוקמה צרכנייה, הוקם מחסן תערובת והוקמה בריכת המים הקבועה. בשנים הראשונות סבל הכפר ממחסור במים וביוני 1953 נחנך במקום מפעל מים חדש שסיפק כ-250 מ"ק לשעה. בשנת 1949 הוקמה בסמוך מעברת עולים, שנקראה לאחר מכן כפר חרוצים. העולים החדשים עבדו בפרדסי הסביבה וגם במשקי המושב. בשנת 2021 החלה הקמתה של חוות שרתים גדולה ביישוב. תושבי היישוב התנגדו להקמתה. חקלאות בני ציון הוקם כאגודה חקלאית שיתופית שיסודה היה בערבות הדדית. החקלאות מכילה כ-3,000 דונם, עיקרם פרדס ו-300 דונם אבוקדו, בעיבוד האגודה. קיימים עוד גידולי "ירוקים", לולים, ירקות, תפוחי-אדמה, פרחים וכמו כן, חוות לגידולי סוסים. תושבים במושב בני ציון כ-322 משפחות. הכפר מורכב מבסיס של נחלות (משקים מלאים), משקי עזר ודיירים בשכירות. בשנים 1974- 1978 נבנה שכון הבנים שכלל 10 יחידות אשר הוגרלו בין בני המושב. בשנת 1998 עבר הכפר תהליך "הרחבה" שהגדילה והצעירה את אוכלוסיית היישוב. מספר משפחות גרות בנחלת ההורים כ"בנים ממשיכים". קהילה במושב פועל בית-ספר בית חינוך קהילתי חוב"ב המשותף לילדי המושבים בני ציון, בצרה וחרוצים. בבית הספר לומדים כיתות א'-ו', והוא נקרא ע"ש אדש פרידמן שהיה אחד מיושבי הראש של הכפר. את פעילות הנוער מעבר לשעות הלימודים מרכז בית-הנוער במסגרת תנועת-הנוער של האיחוד החקלאי. פעילות בית-הנוער אף היא משותפת לילדי שלושת הכפרים. הפעילות מתמקדת בחינוך לערכי אזרחות טובה, אהבת האדם והמולדת וכן תרומה לקהילה. בנוסף, נהנים הילדים מטיולים, מחנות עונתיים ועוד. לרשות הקהילה מגוון חוגים גדול לשעות הפנאי הפונה לכל שכבות הגיל. בכפר מבני ציבור מגוונים הכוללים צרכניה, בריכת שחייה, מכון כושר, אולם ספורט, מרפאה (לשימוש "קופת חולים מאוחדת"), "בית-עם" המשמש לאירועים, מגרש טניס, גנים ציבוריים וספרייה פעילה. במבנה הצרכנייה הישנה הוקם ארכיון הכפר, בו נערכים גם חוגים ופעילויות נוספות. בכפר קיימים שני בתי כנסת בפעילות קבועה וכן בית עלמין אותו מנהלת חברה קדישא מקומית. בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 נפתחה הרחבה קהילתית ביישוב. בהרחבה גרו משפחות צעירות ושילשו את האוכלוסייה באזור. קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של בני ציון אסף קמר, "בגלל המלחמה בוטלה עסקה של 70 מיליון שקל": הצצה למושב האלפיון העליון, באתר ynet, 28 ביוני 2024 בני ציון באתר המועצה האזורית חוף השרון בני ציון (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית הערות שוליים