משגב לדך

בית החולים משגב לדך הוא בית חולים של קופת החולים מאוחדת השוכן בשכונת קטמון בירושלים. מקור השם שמו ניתן לו על פי הפסוק ”וִיהִי ה' מִשְׂגָּב לַדָּךְ; מִשְׂגָּב, לְעִתּוֹת בַּצָּרָה:” (תהילים ט', י'). פירוש השם הוא מחסה לסובל ("משגב" פירושו "מחסה" או "מבצר", "דך" פירושו נדכה, רצוץ). משגב לדך בעיר העתיקה הקמת בית החולים באמצע המאה ה-19, הקימו בני הקהילה הספרדית בעיר העתיקה בירושלים חברה בשם "משגב לדך" שסיפקה שירותי בריאות לתושבי הרובע היהודי, רובם דלי אמצעים ופרנסתם על כספי "החלוקה". אחד ממייסדי בית החולים וממנהליו היה ר' מרדכי ישראל שריזלי, שהיה חבר בוועד הספרדים, ודיין בבית הדין של עדת הספרדים בירושלים. החברה מומנה מכספי עשירי הקהילה היהודית בסלוניקי שביוון. בשנת 1888, כאשר בית החולים "רוטשילד" מיסודו של הברון ג'יימס מאיר רוטשילד, ששכן בבניין בעיר העתיקה, עבר אל מחוץ לחומות, קיבלה החברה את בניינו לידיה ופתחה בו בית חולים שהיה פתוח לבני כל העדות. המבנה הראשון של בית החולים נבנה בשנת 1854 בכספי תרומה של בני מאיר-אנשל אבי משפחת רוטשילד. המקום נקרא על שם התורם ג'יימס מאיר רוטשילד, והיה ידוע תחילה כבית החולים מאיר רוטשילד. לאחר מעבר בית החולים רוטשילד אל מחוץ לחומות בשנת 1888, נפתח במקום בית החולים "משגב לדך". בשנת 1893 פרסם בית החולים שמיום היווסדו קיבלו בו טיפול רפואי 18,662 חולים ואושפזו בו 1270 חולים. עד אותה שנה עבד בבית החולים רופא אחד, ד"ר קרלאמו מזארקי, ובאותה שנה התקבל לעבוד בבית החולים הרופא אליעזר הכהן, ושני הרופאים עבדו לסירוגין. באותה שנה עברו לעבוד עבור בית החולים בגיוס תרומות חיים מיכל מיכלין, גיסו של אליעזר הכהן, ומיכל הכהן אביו של אליעזר הכהן. סביב העניין נוצרה מחלוקת בין בית החולים ביקור חולים לבין בית החולים "משגב לדך" לגבי גיוס תרומות והדיוק בפרסומים לצורך גיוס תרומות. "משגב לדך" פרסם שהוא מטפל בבני כל העדות ומתוך 1270 המאושפזים אצלו, 320 היו אשכנזים, בעוד בית החולים המתחרה טיפל באשכנזים בלבד. בבית החולים הייתה ספרייה תורנית על שם הרב חזקיהו מדיני, רבה של חברון בסוף המאה ה-19. הרב שמואל נסים, שהיה אחד ממייסדי החברה 'משגב לדך' יחד עם עוד רבנים שהגיעו מסלוניקי, ספדו לרב מדיני בחצר "משגב לדך". במלחמת העצמאות בחודש מאי 1948, בעת הקרב על העיר העתיקה במלחמת העצמאות, אוכלס בית החולים מעבר ליכולתו על ידי אזרחים ולוחמים פצועים. פצועים ממגיני הרובע היהודי טופלו על ידי שלושת הרופאים מעובדי בית החולים הדסה, אברהם לאופר, עלי פייזר ואגון ריס. לעיתים טיפלו וניתחו את הפצועים תחת אש. הרופאים נעזרו באחות ואח מוסמכים, אחות סוציאלית, אחות מעשית ומתנדבות ורבים מהמטופלים חייבים לצוות הרפואי את חייהם. כאשר נפלה העיר העתיקה בידי הלגיון, ד"ר ריס הלך לשבי עם הפצועים, והדוקטורים פייזר ולאופר היו כנראה היהודים האחרונים שעזבו את העיר העתיקה. את בית החולים ניהל הד"ר עמנואל פרופר משנת 1935 עד פינוי העיר העתיקה באביב 1948. ערב כניעת העיר העתיקה ללגיון הערבי, נסוגו אחרוני הלוחמים לבניין בית החולים שפונה קודם לכן מחוליו. ב-28 במאי 1948, לאחר הכניעה, תפסו כוחות הלגיון הערבי את בניין בית החולים ופוצצו אותו. הספרייה התורנית שהייתה בבית החולים הושמדה. משגב לדך בקטמון בית החולים הראשון לאחר מלחמת העצמאות, ביוני 1949 עבר בית החולים לבית ערבי נטוש בשכונת קטמון, ברחוב כובשי קטמון בבנין שנמצא בו כיום בית כנסת יקר. תחילה פעל מדירה אחת במבנה, ששימשה, בין השאר, כמרפאה למתן חיסונים נגד אבעבועות רוח וטיפוס הבטן. וב-1953, לאחר שנתקבלו תרומות לרכישת ציוד שופץ המבנה כולו, והוסב לבית חולים ליולדות שבו 20 מיטות, ועוד 10 מיטות לניתוחים כלליים. טקס הפתיחה של בית החולים נערך ב-15 באפריל 1953, ועמד בסימן 100 שנים להקמת "משגב לדך". בשנת 1957 פרץ סכסוך בין ראשי ועד העדה הספרדית בירושלים, שהיה אחראי על ניהול בית החולים, והרב הראשי הספרדי יצחק נסים, ששימש כנשיא האגודה, ובית המשפט מינה נאמן כמנהל זמני. ב-1958 שוב פרץ סכסוך על מינוי מנהל לבית החולים. ב-1962 לאחר שנפתר הסכסוך, יזמה הנהלת בית החולים תוכנית פיתוח, שבמרכזה בניית מבנה חדש ומודרני לבית החולים על מגרש ריק סמוך לבית המגורים שבו פעל. המגרש היה במקור בבעלות ערבית, אך עבר לחזקת רשות הפיתוח וזו הסכימה למכור אותו לבית החולים. בית החולים החדש ב-23 באפריל 1968 הונחה אבן הפינה לבית החולים החדש ברחוב חזקיהו המלך, שתוכנן להכיל 200 מיטות. אך בנייתו התעכבה עקב חוסר תקציב והתנגדות משרד הבריאות למיקומו. בדצמבר 1977 החליטה הנהלת בית החולים לבנות את הבניין במגרש שרכשה למרות התנגדות משרד הבריאות, ולאחר שנים רבות של תכנון ואיסוף תרומות הוחל, באוקטובר 1979, לבנות את בית החולים בתכנון האדריכלים ד"ר אלכסנדר פרידמן ויצחק בלט. בניית בית החולים נמשכה שנים רבות, על פי קצב גיוס התרומות. בשנת 1983 סייע נשיא המדינה יצחק נבון למאמצים, והוביל מסע גיוס תרומות בלונדון, שאורגן ביוזמת המיליארדר ליאון תמן, שהיה יושב ראש חבר הנאמנים של בית החולים (ואחד התורמים הגדולים לפרויקט), והמסעדן הירושלמי יחזקאל שמש, שהיה יושב ראש הקרן לבניית בית החולים. בשנת 1984 הושלם שלד המבנה, אך משרד הבריאות המשיך לסרב לתמוך בפרויקט מאחר שבית החולים היה קטן ולא תאם את תכנוני המשרד. בנוסף, הוא ממוקם בלב שכונת מגורים ולא סמוך לכבישים ראשיים. בניית מבנה בית החולים הושלמה בשנת 1986, אך לא נותר תקציב לרכישת ציוד. כך שבשלב הראשון נפתח המבנה באופן חלקי רק עם 60 מיטות (ולא 200 כמו בתכנון המקורי), בקומת הקרקע והקומה הראשונה. בכניסה לבניין בית החולים מוצגים חלונות ויטראז' בשם "בראשית" בגודל 30 מטר רבוע. החלונות יוצרו על ידי האומן הישראלי-שווייצרי דן רובינשטיין, ומומנו כתרומה לבית החולים על ידי התורם הגרמני אדי הובר. חנוכת החלונות הצבעוניים הייתה בשנת 1993 בנוכחות ראש העיר לשעבר טדי קולק. הוויטראז' מחולק לחמישה חלונות. ארבעה חלונות מייצגים בצורה פיגורטיווית-סימלית פרקים מספר בראשית ודלת הכניסה מוקדשת לתולדות בית החולים "משגב לדך". "משגב לדך" החדש פעל אז בעיקר כבית יולדות פרטי, והיה חלוץ בתי החולים בישראל בגישת חופש הבחירה בלידה, שבאה לידי ביטוי בין השאר במתן אפשרות ללידה טבעית ולידת בית בין כותלי בית חולים. בשנת 1994 נימול תינוק בבית החולים ולאחר מספר ימים נוצר נמק במקום המילה אשר הסב לתינוק נזק בלתי הפיך. הורי התינוק הגישו נגד בית החולים והמוהל תביעה. התביעה נגד בית החולים נדחתה. בשנת 1997, הוחל בהשלמת מבנה בית החולים, לאחר שגויסו תרומות להשלמת גימור הפנים בקומות העליונות של הבניין. בבעלות קופת חולים מאוחדת בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 התברר, כי בית החולים נקלע לחובות כבדים וצבר גירעון של למעלה מ-20 מיליון שקל. בעקבות זאת נערכה חקירה של עמותת "משגב לדך" על ידי רשם העמותות ונחשפו ליקויים בניהול ומנהל העמותה התפטר. בדצמבר 2000 ביקשה ההסתדרות להוציא צו פירוק לעמותת "משגב לדך" ולמנות לבית החולים מפרק מפעיל בגין אי תשלומי שכר ותנאים סוציאליים לעובדים במשך תקופה ארוכה. בנוסף עשתה העמותה שימוש בכספי הפנסיה של העובדים. הניהול עבר לרואה חשבון דורון שורר שמונה כמנהל מיוחד וככונס נכסים. בפברואר 2001, לאחר שניסיונות ההבראה נכשלו, נסגר המוסד בהוראת משרד הבריאות. במקביל נבדקה האפשרות למכור את המבנה או להמשיך להפעיל במקום בית חולים. שורר חתם על חוזה להשכרת המבנה עם חברת נוה שבא, שביקשה להפעיל במקום מוסד גריאטרי אך בית המשפט הורה להוציא מכרז למכירת מתחם בית החולים ובסוף שנת 2001 זכתה קופת חולים מאוחדת במכרז. "מאוחדת" שיפצה את המבנה, לצורך התאמתו לצרכיה ובמהלך השיפוצים נמצאו מאות מבחנות ובהן שרידי עוברים וכן ממצאים פתולוגיים. בשנת 2005, בתום השיפוץ, נפתח בית החולים מחדש כבית חולים כללי-פרטי. באוגוסט 2014 נפתחו, באישור משרד הבריאות, ארבעה חדרי ניתוח וחדר התאוששות שבו 9 מיטות אשפוז יום. הניתוחים מתמקדים בתחומים הבאים: כירורגיה כללית, כירורגיית ילדים, אורתופדיה, גינקולוגיה, כף יד, אא"ג, פלסטיקה, עיניים ואורולוגיה. באוקטובר 2017, נחנך בבית החולים מכון MRI, לטובת מבוטחי קופת חולים מאוחדת באזור ירושלים. צעד שנועד לחסוך לקופה את הצורך לשלוח את מבוטחיה למכונים בבעלות אחרים. בנוסף יש בבית החולים מכונים לבדיקות CT,US וצפיפות עצם. בבית החולים פועלים מכונים אמבולטוריים, כמו: מכון בריאות האישה, מכון השד, מכון גסטרו, מכון שינה, מכון עיניים, מכון פוטותרפיה, מכון מוז, מחלקת אשפוז יום. במרץ 2022 הכריזה קופת חולים מאוחדת על פרויקט שיפוץ בית החולים, בעלות של עשרות מיליוני שקלים, במסגרתו יעבור הניהול לרשת "מדיקה" שבבעלות הקופה. ביולי 2024 חזר הניהול לקופת החולים מאוחדת. בבית החולים פועלים הכולל "יד בנימין" ובית המדרש "חי בהם", לסטודנטים ואנשי סגל. צילומי סרטים בסרט הישראלי "גבעה 24 אינה עונה", משנת 1955, מתוארים ימיו אלה של בית החולים בעיר העתיקה. בשנים 2013–2016 צולמה בבית החולים סדרת הדרמה "בני ערובה", שעונתה הראשונה סבבה סביב רופאה מנתחת בבית החולים וניתוח שמסתבך. לקריאה נוספת זאב וילנאי, אריאל אנציקלופדיה לידיעת הארץ, הוצאת עם עובד, 1978. עמוד 4884. קישורים חיצוניים אתר בית החולים משגב לדך. שפרה שוורץ, מלחמת בתי החולים, הספרייה הווירטואלית של מטח בית החולים הכללי משגב לדך (ירושלים), דף שער בספרייה הלאומית הערות שוליים