כלא באר שבע

כלא באר שבע הוא מתחם הכולל ארבעה בתי סוהר, כ-5 ק"מ דרומית לעיר באר שבע: בית סוהר אשל, בית מעצר אוהלי עוז, בית סוהר דקל ובית סוהר אלה. במתחם גם מפקדת מחוז הדרום של שירות בתי הסוהר. בית הסוהר אשל בית הסוהר אשל הוא הגדול והמרכזי שבבתי הסוהר במתחם, וסוהריו הם שמספקים את האבטחה ההיקפית לכלל המתחם. החלטה כללית להקים בית כלא בבאר שבע נתקבלה עוד בשנת 1951. בשנת 1961 החליט אריה ניר על הקמת בית הכלא, כדי שישמש לכליאה ברמת האבטחה הגבוהה ביותר. החלטה רשמית על הקמת בית הכלא, על ידי שרי האוצר והמשטרה, ניתנה בינואר 1964. במהלך שנת 1964 תוכנן בית הסוהר. תחילה עלתה הכוונה להקים את בית הכלא ליד קיבוץ חצרים, אולם בהמשך הוא הועבר למקומו דרומית לבאר שבע. כלא באר שבע היה בית הסוהר הראשון בישראל שהוקם במבנה שיועד לכך מלכתחילה (בעשורים הראשונים של מדינת ישראל, רבים מבתי הסוהר הוקמו במצודות טגארט שהקימה המשטרה הבריטית). מכרז להקמת בית הסוהר יצא במחצית השנייה של שנת 1967. על פי המכרז, אורך חומת בית הסוהר היה מעל קילומטר וגובהה 7 מטרים. בסוף 1970, הוחל לכלוא בו אסירים ביטחוניים שהשתתפו בעבודות הקמת הכלא. בשנת 1971 היו בו 516 אסירים מיהודה ושומרון, רצועת עזה וסיני, שהיו שפוטים לתקופות ארוכות. בית הסוהר אשל הוא אחד מארבעת בתי הסוהר של שירות בתי הסוהר ברמת ביטחון מרבית. בבית הסוהר כ-900 אסירים מכל הסוגים, ויש בו 12 אגפים, מהם אגף אחד המיועד לאסירים ביטחוניים. כן יש בבית הסוהר אגף המיועד לאסירים בגמילה מסמים, אגף שיקום לאסירים שמועד שחרורם קרוב, ומפעלים לתעסוקת אסירים. בית מעצר אוהלי עוז בית מעצר אוהלי קידר הוקם ב-1984, תחילה כבית מעצר שהכיל ארבעה אגפים, ובו הוחזקו עצירים שהוצא נגדם צו מעצר עד תום ההליכים. ב-1993 נוספו לאגפי העצורים שלושה אגפים נוספים, ומיועדים לאסירים שתקופת מאסרם אינה עולה על 7 שנים. בבית הסוהר אגפים מיוחדים לאסירים ולעצירים נקיים מסמים ולאסירים שומרי מסורת, כמו כן פועל בבית המעצר מרכז להכשרה מקצועית. בעקבות טבח שבעה באוקטובר, וכן בדגש על יישובי עוטף עזה ביניהם היישובים "ניר עוז" ו"נחל עוז" וגילויי הגבורה אשר בלטו במהלך מלחמת חרבות ברזל. בשנת 2024 הוחלף שמו של "בית המעצר אוהלי קידר" ונקרא כעת "בית מעצר אוהלי עוז". החלפת השם שימרה את הרצף ההיסטורי של בית המעצר, וכן הנציחה את עוז רוחו של עם ישראל ותושבי עוטף עזה. "בית מעצר אוהלי עוז" משמש גם כמעבר מחוזי וארצי. במרץ 2020 הועברה האחריות של "בית מעצר אילת" מ"בית הסוהר דקל" ל"בית מעצר אוהלי עוז", כשלוחה של בית המעצר, וכפוף לו מבחינה ניהולית ופיקודית. בית הסוהר דקל בית הסוהר דקל נחנך בשנת 2003. בבית הסוהר אסירים פליליים שיתרת מאסרם אינה עולה על שבע שנות מאסר ואסירים פלסטינים שיתרת מאסרם אינה עולה על שלוש שנות מאסר, לרבות שוהים בלתי חוקיים. בין האגפים בבית הסוהר דקל, יש גם אגף לשומרי מצוות, הנותן מענה לאסירים שבחרו באורח חיים דתי. האסירים באגף זה מחויבים לנהל אורח חיים דתי הכולל תפילות, שמירת שבת, אי-צפייה בטלוויזיה וכו'. בנוסף, נמצאת במקום מדרשה בה לומדים את תחומי היהדות והמסורת כ-75 אסירים. עד שנת 2020 האחריות של "בית מעצר אילת" היה בסמכות "בית סוהר דקל", בשנה זו הועברה אחריות פיקוד וניהול "בית מעצר אילת" לידי "בית מעצר אוהלי עוז". בית הסוהר אלה בית הסוהר אלה הוקם בשנים 2005–2009, והוא מכיל כ-800 מקומות. בית הסוהר אמור היה להיות בית סוהר פרטי. הוא הוקם בידי חברת א.ל.א. ניהול והחזקה, בבעלותן של אפריקה ישראל ומנרב, שהייתה גם אמורה להפעיל אותו במשך 25 שנים. בעקבות פסיקת בית המשפט העליון בבג"ץ המרכז האקדמי למשפט ולעסקים, בה נקבע כי הפרטת בתי סוהר אינה חוקתית, רכש שירות בתי הסוהר את בית הסוהר מידי החברה. האגף הראשון אוכלס באמצע 2010, ועד סוף שנה זו אוכלסו גם יתר האגפים. קישורים חיצוניים בית מעצר אוהלי קידר, באתר שב"ס בית הסוהר אשל, באתר שב"ס בית הסוהר דקל, באתר שב"ס בית הסוהר אלה, באתר שב"ס הערות שוליים