תיעניכ

תיעניכ (בערבית: تعنّك, בתעתיק מדויק: תענּכּ, הגייה: תְעֶ֫נֶּכּ, הגייה מקומית כפרית: תְעֶ֫נֶּץ') הוא כפר פלסטיני בנפת ג'נין שבצפון השומרון, הממוקם כ-13 ק"מ צפונית מערבית לעיר ג'נין. בתי הכפר גובלים בבתי הכפר הפלסטיני הסמוך – סילת אל-חארית'יה. על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2017 מנתה אוכלוסיית הכפר 1,268 תושבים. היסטוריה העת העתיקה ערך מורחב – תל תענך בסמוך לכפר ממוקם האתר המקראי ועיר הלויים תענך (ביוונית עתיקה: Θαναά). החפירות בתל נערכו על ידי אלברט גלוק בעיקר בשנות ה-70 וה-80. בחפירות נמצאו שנים-עשר לוחות בכתב יתדות אכדי. כשליש מהשמות על גבי הלוחות הללו הם ממוצא חורי. כן נמצאו כלי חרס מהתקופה הרומית, מהתקופה הביזנטית ומימי הביניים. ימי הביניים השרידים העיקריים הנראים כיום הם של ארמון עבאסי מהמאה ה-11. העת החדשה בסוף המאה ה-16 התקיימו בתיעניכ כ-13 משקי בית, כולם מוסלמים. התושבים שילמו מיסים לשלטונות העות'מאנים על מוצרים חקלאיים שכללו חיטה, שעורה, יבולי קיץ, עזים וכוורות, בנוסף על הכנסות מזדמנות בסך הכל התושבים שילמו כ-7,000 אקצ'ות. בשנת 1838 צוין תיעניכ ככפר מוסלמי בנפת ג'נין. הוא הכיל רק כמה משפחות, אך נאמר שהוא גדול בהרבה, ומכיל בעיקר חורבות. בשנת 1870 תיאר ויקטור גרן כי הכפר כולל עשרה בתים. הוא הוסיף לתאר כי "פעם דרום הכפר וכל הרמה העליונה של הגבעה המלבנית שעליה ניצב הכפר כוסו בבניינים, כפי שמוכח מתוך אינספור שברי כלי החרס הפזורים על האדמה". האבנים הגדולות יותר הובלו למקום אחר. מתחת לכפר נמצא מסגד קטן, ששימש גם ככנסייה נוצרית קדומה. כל האבנים שמהן הוא בנוי שייכות לבנייה מוקדמת; חלקו מעוטר בפסלים. בהמשך המישור נמצאים כמה בורות מים חצובים בסלע, ובאר הנקראת ביר תיעניכ. מפת הקרן לחקר ארץ ישראל מ-1882 תיארה את תיעניכ כ"כפר קטן, הניצב בצד הדרום-מזרחי של התל בעל אותו השם בקצה המישור. יש בו זיתים בדרום ובארות בצפון, והוא מוקף בגדרות קקטוס. יש כיפה לבנה בכפר. הבארות קדומות, וקברים חצובים ממוקמים בצפון ליד רגלי התל." במפקד האוכלוסין של ארץ ישראל משנת 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, נמנו בתיעניכ 65 איש. במפקד 1931 התגוררו בכפר כ-64 איש ב-15 בתים. בסקר הכפרים של 1945 מנתה האוכלוסייה 100 תושבים בשטח של 32,263 דונם. 452 דונם שימשו למטעים וקרקע להשקיה, 31,301 דונם לגידול דגנים, ואילו בסך הכל 4 דונם היו קרקע עירונית בנויה. מפקד האוכלוסין הירדני בשנת 1961 איתר 246 תושבים. קרקעות, חקלאות ומים שטח הכפר הוא 27,471 דונם. לקריאה נוספת קישורים חיצוניים הערות שוליים