שניר

שְׂנִיר הוא קיבוץ מתנועת הקיבוץ הארצי באצבע הגליל, על מורדות הר חרמון. הקיבוץ נמצא במרחק כעשרה קילומטרים מצפון-מזרח לקריית שמונה, בתחום המועצה האזורית הגליל העליון. שמו של היישוב נגזר מאחד משמותיו של הר חרמון הסמוך, על פי הפסוק ”צִידֹנִים יִקְרְאוּ לְחֶרְמוֹן שִׂרְיֹן וְהָאֱמֹרִי יִקְרְאוּ-לוֹ שְׂנִיר” (דברים ג', ט'). היסטוריה היישוב הוקם בכ"א באלול ה'תשכ"ז (26 בספטמבר 1967) כהיאחזות נח"ל ברמת הבניאס, שהייתה אזור מפורז, ממערב לגבול הבינלאומי, מאז הסכם שביתת הנשק 1949, אך הוחזקה בפועל בידי סוריה עד מלחמת ששת הימים. ההיאחזות הוקמה במקום שיועד למצודת אוסישקין ו', במסגרת תוכנית מצודות אוסישקין, אך לא יצאה אז אל הפועל. ההיאחזות אוזרחה כקיבוץ בחשוון ה'תשכ"ט (1968) על ידי ארגון "השומר הצעיר". בראשית דרכו נקרא הקיבוץ "כפר משה שרת" אולם לאחר תקופה קצרה נקבע השם שניר, כשמו של הר החרמון בשפה האמורית. מקורות הפרנסה של הקיבוץ הם: מטע אבוקדו, גידולי שדה בעמק החולה, לול לבשר, בקר לבשר, מפעל סנו שהיה שייך בעבר לקיבוץ. בסוף שנות ה-70 היה קיבוץ שניר הראשון בקיבוץ הארצי שהחליט על מעבר מלינה משותפת ללינה משפחתית. לאחר שבתנועה סירבו לאפשר את המעבר, הודיע הקיבוץ על פרישה מתנועת הקיבוץ הארצי. בשנות ה-90 של המאה ה-20 היה שניר הקיבוץ הראשון שעבר הפרטה, ואחד הראשונים שהוקמה בהם הרחבה קהילתית. במהלך מלחמת חרבות ברזל פונה הקיבוץ. גלריית תמונות קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של שניר סיפורו של קיבוץ שניר באתר מיזם הנגב המערבי והגליל שניר במרכז המידע להתיישבות בגליל מיכאל יעקובסון, סיבוב בחדר האוכל ובמועדון לחבר בקיבוץ שניר, בבלוג "חלון אחורי", 13 באפריל 2016 היאחזות הנחל שניר ברמת הגולן הופכת ליישוב אזרחי, 1968, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים הערות שוליים