עיינות

עיינות (עֲיָנֹות) הוא כפר נוער במישור החוף הדרומי, כ-3 ק"מ מדרום-מערב לנס ציונה, בתחום המועצה האזורית גן רווה. היסטוריה לפי זאב וילנאי, שם המקום ניתן לו בשל מעיינות המים המפכים בשטח המוסד. לפי גרסה אחרת שם המקום הוא סמלי, ונגזר מפסוק בתורה: ”כִּי ה' אֱלֹהֶיךָ מְבִיאֲךָ אֶל אֶרֶץ טוֹבָה, אֶרֶץ נַחֲלֵי מָיִם, עֲיָנֹת וּתְהֹמֹת יֹצְאִים בַּבִּקְעָה וּבָהָר.” (דברים ח', ז') בשנת 1926 נרכשו 500 דונם ששימשו כאדמות למשק פועלות ביוזמת עדה מימון, לימים חברת הכנסת. ב-1929 נחרשה האדמה לראשונה ויום ייסוד המקום נקבע ל-30 במרץ 1930 בו ניטע לראשונה עץ הדרים. עיינות הוקמה על אדמת הקרן הקיימת, על ידי ויצו (הסתדרות עולמית לנשים ציוניות) ומועצת הפועלות בהסתדרות העובדים הכללית. שמה הוענק לה בשנת 1934 - עד אז נקראה "משק הפועלות הגדול ליד נס ציונה". בתחילה שימש המקום כמשק פועלות להכשרה חקלאית לחלוצות. בחלוף השנים הפך המקום לבית ספר חקלאי ובשנות ה-90 הפך לכפר נוער. במאורעות תרצ"ו - תרצ"ט הותקפה עיינות פעמיים, אך החניכות לא נטשו את המשק והשתתפו בהגנה עליו. גם מחלת הקדחת הייתה מנת חלקן של החלוצות בשנות המשק הראשונות. לאחר מלחמת העולם השנייה קלט המקום נוער יהודי מארצות רבות. במהלך המלחמה פעלה בו מחלקת הפלמ"ח הדתית, בין השנים 1945-1942. במלחמת העצמאות שימש הכפר כנקודת שמירה והתארגנות של צה"ל. עם התקדמות הצבא המצרי הפולש לעבר תל אביב הקימה חטיבת גבעתי קו הגנה שני בין גדרה לעיינות. שלט על כך נמצא בכניסה לעיינות. לאחר קום המדינה התמקדה פעילות בית הספר החקלאי בקליטת נוער מעיירות פיתוח ועולים. קבוצות בוגרות ובוגרים של עיינות היוו גרעיני התיישבות בקיבוצים ומושבים רבים בארץ. ביניהם: התיישבות במצפה בית אשל ב-1943, גרעין הנח"ל שאזרח את נחל עוז בשנת 1953, גרעין בשנות ה-50' לכפר חיטים ובשנות ה-60' לגונן, עין גדי, חולדה, יטבתה, עין יהב. הגרעינים המשיכו בהתיישבות עד שנות ה-80' - (גרעין לשדה יואב למשל). בעשור השני של המאה ה-21 מתקיימים בכפר מפגשים בין בני נוער מהארץ לבין בני נוער יהודים מחוץ לישראל הנמצאים בישראל בתוכניות חינוכיות. בשנים האחרונות נפתחו בבית הספר מסלולים עיוניים וטכנולוגיים, ביניהם מסלול ביוכימיה-רפואה ומסלול קולנוע. כמו כן קיים בבית הספר גם מסלול ללא פנימיה לתלמידי האזור, מאשדוד ועד פתח תקווה. מול הכניסה למוסד (מכביש 42) ישנו חניון המכונה "חניון שקמי עיינות" על שם שלושה עצי שקמה המצטיינים בכך שענפיהם משתרעים על שטח גדול במיוחד ויוצרים נוף בקוטר של כ-12 מטר. לצד השקמים ישנם שרידים של סביל - שוקת מים שהקים בראשית במאה ה-19 מושל יפו דאז, מחמוד אבו נבוט. בחניון מונצחים בוגרי עיינות שנפלו במלחמת ששת הימים. העצים והחניון ניטשו עם השנים וכיום המקום אינו בשימוש. בנוסף על כל אלו, בכפר הנוער פועלת שלוחה של מכינה קדם-צבאית אדרת. גלריית תמונות קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של עיינות סיפור מקומי - עיינות, ציר זמן שיתופי של כפר הנוער עיינות נדב מן, תנועת הפועלות, באתר ynet, 3 באוגוסט 2007 מיכאל יעקובסון, סיבוב ברפת שהוסבה למכינה קדם צבאית בכפר הנוער החקלאי עיינות, בבלוג "חלון אחורי", 9 בינואר 2021 מיכאל יעקובסון, סיבוב בבית הכנסת שהוסב לספרייה בכפר הנוער עיינות, בבלוג "חלון אחורי", 20 בינואר 2021 מיכאל יעקובסון, סיבוב במבנים המוקדמים שתכננו ריכרד קאופמן ואלזה גדעוני בכפר הנוער עיינות, בבלוג "חלון אחורי", 24 בפברואר 2021 עשרים וחמש שנה למועצת הפועלות, טקס בעינות, 1946, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים עיינות (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אלי אלון, 94 שנים לכפר הנוער עיינות , באתר News1 מחלקה ראשונה, 15 באפריל 2024 הערות שוליים