קניון דימונה

קניון דימונה הוא מרכז מסחרי הממוקם בסמוך לכניסה לעיר דימונה. הקניון הוקם במקום בו פעל מפעל גדול לטקסטיל במשך כ-40 שנה, תחילה בשם "סיבי דימונה" ואחר כך בשם "דימונה טקסטיל". הקניון הוקם על ידי חברת "פרץ בוני הנגב" ובתחילת דרכו היה הבדרן דודו טופז שותף בפרויקט. היסטוריה סיבי דימונה המגרש שעליו הוקם הקניון יועד עם הקמת העיר למפעל שיספק תעסוקה לתושבים. המפעל הראשון שהוקם במקום נקרא "סיבי דימונה". הקמת המפעל החלה בסוף 1959 כמפעל טוויה ואשפרה של סיבי כותנה. טקס הנחת אבן הפינה למפעל נערך ב-1 בינואר 1960. המפעל הוקם על ידי משקיעים מארצות הברית ואיטליה, בסיוע הלוואה ממשלתית. כל הציוד למפעל נרכש ביפן והורכב במקום על ידי מומחים יפנים. המפעל נחנך ב-8 באוגוסט 1961, בטקס בנוכחות שר המסחר והתעשייה פנחס ספיר. בשנת 1965 כבר עבדו במפעל למעלה מ-500 עובדים. הייצור הורחב גם לסיבים סינתטיים והחלה הקמתו של מפעל נוסף בירוחם. בפברואר 1967, רכשה החברה מפעל נוסף בבאר שבע, ונחנך מפעל נוסף ליצור סריגים. את האנרגיה למפעלי התשלובת סיפק גז טבעי שסופק משדה ראש זוהר שמדרום לערד. בסוף שנת 1968 עבדו במפעלי החברה 1,750 עובדים, כולל 150 עובדים בדואים. בשנת 1971 רכש הבנק הממשלתי, הבנק לפיתוח התעשייה, מחצית ממניות סיבי דימונה. בשנת 1975 צבר המפעל הפסדים של כ-58 מיליון ל"י, והיה בסכנת סגירה. בסוף 1975 מונה לו כונס נכסים, שניהל את החברה ופעל להבראתה. דימונה טקסטיל בשנת 1979 נוסדה חברת "דימונה טקסטיל" שרכשה את התשלובת מכונס הנכסים. לאחר שקבוצת משקיעים, בראשות איש העסקים ניסים גאון רכשה את מפעל "סיבי דימונה" מכונס הנכסים והשקיעה 10 מיליון דולר בציוד חדש. במאי 1982, מפעל דימונה טקסטיל החדש החל לפעול. המפעל עסק בתווית כותנה וייצור מגבות. המפעל נקלע לקשיים, שנים ספורות לאחר הקמתו. בשנת 1986 פתחו העובדים בשביתה בת 6 שבועות בדרישה להעלה בשכר. בשנת 1989 ביקש ערבות מדינה לחובותיו. ביולי 1994 רכשו אנשי העסקים עודד גולד ושלמה וחניש מהבנק לפיתוח התעשייה בישראל את "דימונה טקסטיל", אך המפעל נסגר סופית בסוף 1996. במהלך 1997 נעשו נספר ניסיונות למכור את המפעל ולהמשיך להפעיל אותו, אך בסוף 1997 החליט מפרק החברה למכור את הציוד שנותר בו לכיסוי חובות המפעל. במרץ 1998, נמכר כל הציוד וקווי הייצור של המפעל לחברה ממצרים. פרשת ההונאה בדימונה טקסטיל ביוני 1998 נעצרו אנשי העסקים עודד גולד ושלמה וחניש בחשד שהוציאו מהמדינה במירמה עשרות מיליוני שקלים. עוד לפני שרכשו ביולי 1994 את המפעל, אושר מענק של מרכז ההשקעות לשם הרחבת המפעל בהיקף של 17 מיליון שקל. לאחר שרכשו את המפעל, פנו גולד וגניש בשם חברת דימונה טקסטיל אל מרכז ההשקעות ואל שר המסחר והתעשייה בבקשה לאשר להם ביצוע תוכנית הבראה עבור החברה, והחל ממאי 1995 הגישו בקשות לתוספת השקעה בתוכנית המאושרת של מרכז ההשקעות. על-סמך הבקשות, הוסיפה מנהלת מרכז ההשקעות ואישרה, מעת לעת, תוספות לכתב האישור, ובאופן זה הגיע סכום ההשקעה המאושרת לסך של 73 מיליון שקל. כספי המענקים וההלוואות בערבות המדינה היו אמורים להינתן לחברת דימונה טקסטיל בהדרגה, בהתאם לשלבי התקדמות העבודה במפעל. בכתב-האישום נגדם נטען כי התכוונו לקבל במרמה את כספי המענקים ואת ההלוואות לשימושם העצמי. בהתאם לכך, הגישו למרכז ההשקעות בקשות לקבלת מענקים, בהם דווח במרמה כי בוצעה השקעה במפעל בסכום של 51,604,103 שקל. כבר בשנת 1996, הודו נציגי החברה הגרמנית דורניר, שסיפקה ציודל למפעל, בתרמית כלפי "דימונה טקסטיל" שעלות הציוד נפוחה מעבר לעלותה האמיתית. בדצמבר 2009, בית המשפט המחוזי בתל אביב גזר 8 שנות מאסר בפועל על עודד גולד, ו-6 שנות מאסר בפועל על שלמה וחניש, הם הורשעו במירמה בהיקף כולל של כ-53 מיליון שקל ממרכז ההשקעות. על חיים סדרס, ששימש איש הקש שלהם והורשע בעבירות מס, נגזרה שנת מאסר בפועל. חניש וגולד ערערו לבית המשפט העליון, אך הוא אף החמיר את עונשו של גולד ל-9.5 שנים. הקמת קניון דימונה לאחר סגירת המפעל החלה בעלת הקרקע חברת "עץ ערמונים" בקידום תוכנית לבניית מכרז מסחרי על קרקע המפעל. באפריל 2003, רכשה את המתחם חברת "פרץ בוני הנגב", החברה תיכנה להקים במבני המפעל וסביבתו פארק שעשועים, מרכז מסחרי ומוזיאון לאטום. במאי 2003 הכריז דודו טופז שהוא נכנס כשותף להקמת פארק שעשועים במתחם יחד עם "פרץ בוני הנגב". ביולי 2003 קיבלה החברה אישור לבנות במקום מרכז מסחרי. על פי התכנון שם המרכז המסחרי היה אמור להיות "מרכז טופז" ופארק השעשועים "דודולנד". בנובמבר 2006 הגיש טופז תביעה נגד "פרץ בוני הנגב" בסך של 5 מיליון שקל, בטענה להפרת הסכם להקמת המבנה המסחרי ופארק השעשועים. לבסוף הגיעו הצדדים להסכם פשרה. טופז למעשה לא השקיע בפרויקט אלא קיבל תשלום עבור יחסי ציבור. הקניון נחנך בינואר 2007. קישורים חיצוניים יצחק דנון, ‏עודד גולד דוחה טענות מפרק דימונה טקסטיל בדבר הברחת כספים, באתר גלובס, 25 בדצמבר 1997 יצחק דנון, ‏איש עסקים חשוד שסייע לוחניש וגולד לנפח חשבוניות בדימונה טכסטיל, באתר גלובס, 2 ביולי 1998 צבי הראל, לפי התביעה, שני אנשי העסקים הונו את מרכז ההשקעות בכ-18 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 25 באוקטובר 2005 הערות שוליים