נווה ימין

נווה ימין הוא מושב באזור השרון, ממזרח לכפר סבא, בשטח השיפוט של מועצה אזורית דרום השרון. מקור שמו באתר נבי ימין המצוי בשולי המושב בסמוך לאזור התעשייה המזרחי של העיר כפר סבא, ויש הרואים בו את מקום קבורתו של בנימין, צעיר בניו של יעקב. נווה ימין הוקם באוגוסט 1949 ומשתייך לתנועת המושבים. המושב נוסד על ידי עולים מיוון, טורקיה, לוב, עיראק, פרס וצפון אפריקה. המושב משתרע על פני כ-3,300 דונם. ענפי המשק העיקריים במושב היו גידולי שדה, פרדס, אבוקדו, ירקות, לול, אווזים ודיר. בשל המשבר בחקלאות, התפתחו ביישוב עיסוקים נוספים וכיום מעטים העוסקים בחקלאות במושב, כאשר הפרדסים ומטעי האבוקדו המשותפים נעקרו, ולולי האווזים נסגרו לאחר החוק שאסר על פיטום אווזים בישראל. היסטוריה נווה ימין היה היישוב החדש הראשון שהוקם באזור לאחר מלחמת העצמאות, בין רמת הכובש בצפון לראש העין בדרום. בעת הקמתו, בשנת 1949, שוכנו המתיישבים בבתי כפר סבא הערבית, עד הקמת בתי המושב. באמצע שנת 1950 עברו רוב התושבים לבתים שהוקמו במושב נווה ימין, אך בכפר סבא הערבית נותרו 19 משפחות, מעולי עיראק ואיראן, שנדחו מהצטרפות למושב בטענה של אי התאמה חברתית. בני משפחות אלו טענו שסיבת הרחקתן מהמושב הייתה אי הסכמתם להצטרף למפא"י והם פתחו בתחילת מאי 1950 בשביתת רעב. לעומת זאת, בעיתון דבר טענו שאין לעניין כל קשר לפוליטיקה ושמדובר בסכסוך עדתי. לאחר מספר ימים הסכימו המוסדות להקים ועדה שתבחן את החלטת ההרחקה מחדש. הוועדה קבעה שחמש משפחות תוכלנה להישאר במושב, רוב המשפחות האחרות קיבלו מרצונן שיכון אחר, ולגבי מספר משפחות קבעה הוועדה שהן לא תוכלנה להישאר במושב מטעמים מוצדקים. בשנותיו הראשונות, סבל המושב מקשיים רבים מבחינה כלכלית, חברתית וביטחונית. שיוך מוניציפלי בעת הקמתו השתייך מושב נווה ימין למועצה האזורית השרון התיכון שהוקמה גם היא בשנת 1950. בשנת 1980 שונה שיוכו למועצה האזורית דרום השרון כאיחוד של שלוש מועצות אזוריות, המועצה האזורית "הירקון", המועצה האזורית "מפעלות אפק" והמועצה האזורית "השרון התיכון". אתגרים ביטחוניים מהבחינה הביטחונית, מיקומו וקרבתו לעיר קלקיליה ולערי המשולש, הביאו לכך שהתושבים שמעו לעיתים קרובות הדי פיצוצים שהשפיעו על איכות חייהם. התקשורת בין התושבים עצמם הייתה משובשת, מכיוון שרובם לא ידעו עברית וניסו לתקשר האחד עם השני בשפות שונות. כמו כן, המרחק היחסי מיישובים שכנים, חוסר בידע חקלאי, תנאי אקלים קשים ואדמה בלתי נוחה לעיבוד הקשו גם הם על החיים במקום, אך למרות הקשיים הכלכליים והאחרים, נאחזו מייסדי המושב בקרקע ופעלו להמשך התפתחות היישוב ושגשוגו. שיכון בנים והרחבת המושב בשנות ה-90 של המאה ה-20 החל פרויקט הרחבת היישוב "שיכון הבנים" המתחדש ("ההרחבה"). לצד בני המושב, נקלטו גם משפחות צעירות מבחוץ, שחיפשו מגורים צמודי קרקע בסמוך לכפר סבא ושינו את הדמוגרפיה של הישוב: היישוב עבר הצערה ניכרת, ותחומי העיסוק של התושבים השתנו כך שמספר העוסקים בחקלאות במושב התמעט מאוד. כיום שכירים ובעלי מקצועות חופשיים מהווים את רוב תושבי המושב. הקמת מרכז G במזרח כפר סבא על גבולו המערבי של נווה ימין, והרחבת אזור התעשייה עתיר ידע כפר סבא אשר כולל פארק תעשייתי חכם ומספר קומפלקסים לבילוי על גבולו הדרומי של המושב, קרבו את המושב משמעותית אל החוויה העירונית ואל אזורי תעסוקה תוך שהוא שומר על צביון כפרי וקהילתי. בכירים בחברה ובשירות הציבורי עם בני נווה ימין נמנים בכירים בחברה ובשירות הציבורי: מוטי דלג'ו (לשעבר ראש המועצה אזורית דרום השרון), אושרת גני גונן (ראש המועצה האזורית דרום השרון) תא"ל הרצל גדז', תא"ל סוזי יוגב (קצינת ח"ן ראשית), ונדב גדג'. קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של נווה ימין נווה ימין - האתר הרשמי של נווה ימין נווה ימין - באתר המועצה האזורית דרום השרון נווה ימין (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית הערות שוליים