מסאפר יטא

מַסַ֫אפֶר יַ֫טַּא (בערבית: مسافر يطا) היא קבוצה של 19 כפרים פלסטיניים קטנים בדרום הר חברון שבדרום יהודה ושומרון, הנמצאים בין 14 ל-24 ק"מ דרומית לעיר חברון, בנפת חברון, ושוכנים כ-6 קילומטרים דרום–מזרחית לעיר יטא, סמוך למעון וכרמל. הכפרים הם כפרים בלתי מוכרים הנמצאים בשטח C ובשליטה ישראלית מלאה ומרבית תושביהם יושבים בתוך שטח אש של צה"ל, ובשל כך מתנהלים במשך שנים הליכי פינוי של הכפרים. לאור פסיקת בג"ץ משנת 2022, ישראל פועלת לפינוי השטח מתושבים פלסטינים כולל הריסת בתים וחסימת צירי תנועה. האיחוד האירופי, ארגוני זכויות אדם וגורמים בין לאומיים נוספים מעבירים ביקורת על יחס ישראל לתושבי המקום. הקרן לחקר ארץ ישראל מצאה בשנת 1881 שבשטח זה התגוררו תושבים בחורבות ובמערות. יש המקשרים בין המילה "מסאפר" למילה הערבית שפירושה "נסיעה", וטוענים כי השם רומז למרחק שבין הכפרים לעיר יטא, ויש המקשרים למילה הערבית שפירושה "כלום", לאור האמונה המקומית שהמקום לא יצלח ל"שום דבר". תיאור ומיקום מסאפר יטא הוא השם של קבוצת כפרים פלסטיניים קטנים בנפת חברון של הרשות הפלסטינית, הנמצאים בין 14 ל-24 ק"מ דרומית לעיר חברון, וממוקמים סביב העיר יטא (ומכאן השם "מסאפר יטא"). באופן רשמי, במסאפר יטא יש 19 כפרים: ג'ינבא אל-מרכז אל-חלאווה ח'לת א-דבע (בתעתיק מדויק: ח'לת אלצ'בע) א-תבאן אל-מג'אז א-ספאיי אל-פוקא א-ספאיי אל-תחתא מר'איר אל-עביד א-טובא סארורה אל-פח'ית מנטיקת שיעב אל-בטם קוואוויס ביר אל-עיד אל-בקלה אל-מקעורה א-רכיז סאדת א-ת'עלה בנוסף לכפרים אלה, נמצאים במתחם מסאפר יטא גם הכפרים ח'ירבת טוויל א-שייח' ואל-מופקרה. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשישה מהיישובים המרכיבים את מסאפר יטא התגוררו 768 תושבים בשנת 2007. בקרבת מקום נמצא הכפר א-תוואני המשמש כמרכז היישובים של מסאפר יטא. מסאפר יטא מנוהל על ידי ועדת פיתוח מקומית שחבריה ממונים על ידי משרד הפנים של הרשות הפלסטינית. היסטוריה הקרן לחקר ארץ ישראל הבריטית ביקרה באזור ב-1881 ותיעדה את ההתיישבות במערות הטבעיות הנפוצות במקום. המזרחן יעקב חבקוק מאוניברסיטת בן-גוריון חקר את אורחות חייהם של תושבי המערות בדרום הר חברון, והתגורר איתם פרקי זמן ממושכים משנת 1977 עד 1981. ממצאיו פורסמו בספר "חיים במערות הר חברון" שראה אור ב-1985. חבקוק צילם תצלומים רבים המעידים על קיום כפרי מערות בשנות ה-70 וה-80. חבקוק מספר שדרי המערות חיו במערות בעונת המרעה, היא עונת החורף, באופן עונתי ולעיתים גרו במערות למשך 8 חודשים, וכמה מהם אף באופן קבוע. שטח אש 918 בשנת 1980 הכריז צה"ל על חלק מהשטח בו שוכנים הכפרים, כשטח אש 918. ביולי 1981, במהלך התכנסות ועדת השרים להתיישבות הניע שר החקלאות אריאל שרון מהלך, בו הורחב שטח האש באופן משמעותי לכ-30,000 דונם. בדיון, תא"ל אליעזר רם שטח את המחסור הגדל בשטחי אימונים לצה"ל על רקע הקמת יישובים חדשים. שרון הציע את האזור והוא הסביר כי הוא מעדיף שהצבא ישתמש בסביבה הזו "כדי לשמור את אותם שטחים בידינו, שהם חיוניים כל-כך". לאחר הסכם אוסלו ב' כל אזור מסאפר יטא הוגדר חלק משטח C, ובהתאם לכך יש לישראל שליטה צבאית ואזרחית מלאה עליו. בשנת 1999 קיבלו מרבית התושבים באזור צווי פינוי מידי בשל "שהייה בלתי חוקית בשטח אש". בעקבות עתירה שהוגשה בשם התושבים, הורה בג"ץ לצה"ל בצו ביניים לאפשר להם לשוב לכפריהם. ההליכים המשפטיים התנהלו מאז כ-23 שנים. עד שנת 2007 עזבו כ-850 מתוך כ-3,500 מתושבי אזור מסאפר יטא את מקומות המגורים שלהם. בספרו של המזרחן יעקב חבקוק מאוניברסיטת בן-גוריון הוא תיאר את ההתיישבות במספאר יטא בשנת 1980 כשטח מרעה עונתי ששימש את הפלסטינים כמחצית מהשנה, בעוד הם תמיד נשארו מחוברים בטבורם לכפר האם, ורק צעירים בודדים נשארו לגור בו במשך כל השנה. משכך, בג"ץ קיבל את העמדה שצו ההכרזה על שטח אש, שמנוע מלחול על תושבי קבע – חל על תושבי מספאר יטא שלא מוגדרים תושבי קבע. בעקבות פניית עורך הדין שלמה לקר, חבקוק ביקש להגיש חוות דעת לבג"ץ מטעם העותרים נגד הפינוי, אך המדינה סירבה לאפשר לו לעשות זאת, כיוון שעובדי מדינה אינם רשאים להגיש תצהיר עצמאי לבג"ץ. באוגוסט 2013 הוציא צה"ל צווי פינוי ל-1,300 תושבי שמונה כפרים באזור מסאפר יטא, כדי לפנות את שטח אש 918. כחלק מיישום צווי ההריסה והפינוי, לאורך השנים ביצע צה"ל הרס של תשתיות מים ודרכי גישה שהוקמו ללא אישור באזור. תחקיר של רגבים גילה כי כחלק מהסוואת בניה ללא אישור של המנהל האזרחי בנו תושבי הכפר בית-קבע מבטון וברזלים ולאחר מכן חיפו אותו ביריעות פלסטיק והסוו אותו כאוהל. הכרעת בג"ץ ב-4 במאי 2022 דחה בג"ץ את עתירות תושבי הכפרים שהגישו האגודה לזכויות האזרח ועורך הדין שלמה לקר כנגד פינויים משטח האש, ומתח ביקורת על "היעדר ניקיון כפיים מוחלט של העותרים" ועל "שיהוי כבד". פסק הדין קבע כי מכלול הראיות מצביע על כך שלא התקיימה במקום התיישבות קבע בטרם הוכרז כשטח אש. השופט הדגיש כי תצלומי האוויר היסטוריים מראים באופן ברור שלא התקיימה כל התיישבות באזור לפני 1980, וכן כי הפולשים לא צירפו שם מסמך המעיד על זכויות קנייניות כלשהן בשטח האש. בנוסף, צוין כי בשטח האש התקיימו אימוני תקיפה של חיל האוויר עד לשנת 1993, דבר המחזק את המסקנה כי לא התקיימו מגורי קבע במקום. השופט גער בעותרים על שניצלו את המאבק המשפטי להמשך פיתוח ובנייה, על אף שבית המשפט התנה את מתן צווי המניעה להריסה בהפסקת הבנייה הבלתי חוקית. הקביעה המשפטית המשמעותית ביותר העולה מפסק הדין, שכתב השופט דוד מינץ בהסכמתם של השופטים יצחק עמית ועופר גרוסקופף, היא כי במקרה וחקיקה מקומית עומדת בסתירה למשפט בין-לאומי פומבי החקיקה המקומית גוברת: "גם אם נניח כי יש לבחון את פעולות המפקד הצבאי באזור בהתאם להוראות האמנה 'המנהגיות', אין חולק כי כאשר הוראת חוק מפורשת בחוק הישראלי עומדת מול כללי המשפט הבינלאומי, הדין הישראלי מכריע". בג"ץ הוסיף וקבע, כבמקרים קודמים, כי טענת העותרים המתבססת על סעיף 49(1) של אמנת ז'נבה הרביעית אינה משקפת 'דין מנהגי' במשפט הבין-לאומי, שהוא בעל כוח נורמטיבי רב יותר, אלא 'דין הסכמי' בלבד ובכל מקרה הוא חל ביחס לגירוש המוני למטרות השמדה או עבודות כפייה בלבד כך שאינו מסייע לתושבים במקרה הנוכחי. ב-10 במאי פרסם האיחוד האירופי הצהרה כי "הרחבת התנחלויות, הריסת בתים ופינוי הם בלתי חוקיים תחת החוק הבין-לאומי" וכי הקמת אזור אש במקום אינה "סיבה צבאית הכרחית" לביצוע טרנספר של אוכלוסייה תחת כיבוש. לאחר הכרעת בג"ץ לאחר הכרעת בג"ץ החל צה"ל להשתמש באזור כשטחי אש לאימונים באש חיה והציב מחסומים בין הכפרים. בינואר 2023 הודיעה מנהלת התיאום והקישור של צה"ל לנציגי התושבים הפלסטינים שבכוונתה להוציא צווי פינוי לכאלף תושבי מסאפר יטא, תושבי 12 כפרים, וכי יוצע להם מקום מגורים חלופי. בין המבנים שעתידים להיהרס, עשרות בתים שנבנו בסיוע האיחוד האירופי. ב-5 במאי 2025 הרסו כוחות צה"ל 18 מבנים בכפר ח'לת א-דבע. על פי דובר צה"ל, המבנים נבנו ללא היתר ובניגוד להוראה שלא להתיישב בשטח אש. לדברי תושבי המקום, בתקופת מלחמת חרבות ברזל נבנו בשטח מסאפר יטא תשעה מאחזים לא חוקיים. התנחלויות בסביבה ההתנחלות מעון, הוקמה בלב האזור בשנת 1981 כהיאחזות נח"ל ואוזרחה בשנת 1982. היישוב אביגיל הוקם באזור כמאחז ב-2001, והוסדר כיישוב ב-2023. בסביבה הוקמו מספר מאחזים, חלקם על אדמה פרטית בבעלות תושבי מסאפר יטא. המאחז חוות מעון הוקם סמוך לכפר א-תוואני ב-1997, החווה פונתה ב-1999 מאחר שהיא הוקמה על קרקע פרטית. היא הוקמה שוב ב-2002 בסמוך. ב-2006 שוב חולקו צווי הריסה למבנים במקום, אך הם לא בוצעו. המאחז מצפה יאיר הוקם סמוך לח'ירבת ביר אל-עיד ב-2000. במקביל החל המנהל האזרחי במהלכים שיטתיים לפינוי והריסת חלק מהכפרים באזור לשם הרחבת המאחזים, ואילו צה"ל ביקש לפנות את רובם לשם שימוש בשטח אש 918. הסכסוך עם אנשי המאחזים ב-28 בספטמבר 2021, בעיצומו של חג שמחת תורה, הגיעו אל הכפר אל-מופקרה עשרות ישראלים מאביגיל וחוות מעון, כשחלקם רעולי פנים, וחלקם תקפו באבנים ואלות את תושבי הכפרים ורכושם.התקרית החלה לאחר ששני רועים פלסטינים רעו כ-200 מטרים מהמאחז אביגיל, כאשר תושב ניסה לגרשם ודקר בסכין אחדות מהכבשים, מכך התפתחו חילופי זריקות אבנים בין מתנחלים לערבים סמוך ליישוב. לטענת המתנחלים, התקיפה נעשתה כתגובה ליידוי אבנים על קבוצת נערים שהלכה מאביגיל לחוות מעון. לאחר העימות הגיעו עשרות גברים אל הכפר בן 11 המשפחות, אל-מופקרה, הסמוך ותקפו את התושבים והמבנים באבנים ואלות. המתפרעים פצעו 6 מתושבי המקום, ובהם ילד בן 4 שנפגע מאבן בראשו ואושפז בבית חולים. כמו כן נגרם נזק רב לכ-10 כלי רכב ולכ-10 בתים. כוחות צה"ל, שהיו במקום, התערבו רק בשלבים מאוחרים של התקרית על מנת להרחיק את הגברים מהכפר וירו רימוני גז על הפלסטינים. האירוע סוקר בישראל ומחוצה לה, בין השאר ברשתות CNN ואל-ג'זירה ובמגזין Foreign Policy. מחלקת המדינה של ארצות הברית גינתה את אלימות המתנחלים והאיחוד האירופי הוסיף כי יש להעמיד לדין את העבריינים. לפי דיווח של משרד הנציב העליון של האו"ם לזכויות האדם, ב-4 ביולי 2024 תקפו מתנחלים שיצאו ממאחז אביגיל את הכפר ח'לת א-דבע, הציתו מטע זיתים סמוך לכפר, פלשו לבתי תושבים ופתחו בירי, שברו 30 קולטים סולאריים, הרסו משאבת מים וגנרטור וגנבו 80 ראשי צאן. מדווח כי היה לפחות פצוע אחד, מבנה אחד הוצת ו-4 ניזוקו. בליל שבת, 29 במרץ 2025 נכנס כוח צה"ל לכפר ג'ינבה לחפש אמצעי לחימה. החיילים, מלווים במתנחלים מהאזור, ומצוידים בפטישים כבדים, נכנסו לבתים והשחיתו רכוש בשיטתיות. בעקבות האירוע ננזפו בין השאר מפקד חטיבת יהודה, אלוף-משנה שחר ברקאי, ומפקד גדוד הגמ"ר יהודה, ולוחמים נשלחו למחבוש. ב-28 ביולי המתנחל ינון לוי ירה למוות בפעיל הפלסטיני עודה מוחמד חליל אלהדאלין. גופתו הוחזקה בידי הרשויות הישראליות במשך כ-10 ימים. לוי, שוחרר ממעצר הבית וכעבור ימים בודדים נצפה שוב באזור. תיעוד קולנועי אחת מהסצנות בסרטה של הבמאית נעמי שחורי "שוקן, על גבול הקונצנזוס" (2020), צולמה באחד הכפרים במסאפר יטא. הסרט התיעודי "אין ארץ אחרת" משנת 2024, שזכה בפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר, מתאר את השפעות הכיבוש הישראלי על מסאפר יטא. תמונות נוספות קישורים חיצוניים קהילות במסאפר יטא שהצבא הכריז על אזור מגוריהן "שטח אש", באתר בצלם, 20 באוגוסט 2012 מקרה מבחן: קהילות מסאפר יטא, החיים בשטח אש, באתר משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים, 23 מאי 2013 עמירה הס, 130 יהודים מחו"ל עומדים בין צה"ל לתושבי כפר מערות פלסטיני, באתר הארץ, 1 ביולי 2017 מוסא אבו השאש, החלומות של תושבי מסאפר יטא: לחיות בשקט, בלי פחד גירוש, באתר "שיחה מקומית", 26 באוקטובר 2020 אמיר בן-דוד, ואז באו הבולדוזרים וניתקו את התושבים, באתר זמן ישראל, 24 ביוני 2021 ציוץ של פעילות 'מחוץ לעדר', 4 ביולי 2024 הערות שוליים