רכמה

רכמה (נכתב גם רח'מה, בערבית: رخمة) הוא כפר לא מוכר בנגב, באזור ירוחם. הוא יחולק לשלושה חלקים: האחד משני צדדיו של כביש 204, ביציאה הצפונית מירוחם לכיוון דימונה; השני לצד כביש 224 ביציאה הצפון־מערבית מירוחם; והשלישי ממזרח לאזור התעשייה של ירוחם. רוב תושביו עוסקים בחקלאות ורעיית צאן, אך חלק עובדים בירוחם בעבודות שונות ביישוב.[דרוש מקור] היסטוריה תושבי הכפר הנוכחי נמנים עם מטה אל עזזמה, אשר לפני קום מדינת ישראל מנה עשרות אלפי אנשים. המטה התפרס על פני אזורים נרחבים ברמת הנגב, אזור עובדת ואזור המכתש הגדול. בעקבות מלחמת השחרור ב-1948 אלפים מבני השבט עברו או הועברו לירדן וברכמה עצמה נשארו כ-17 משפחות. אליהן נוספו בשנות ה-50 וה-60 משפחות שהשתייכו גם הן למטה עזזמה אשר הועברו על ידי מדינת ישראל מאזורי מגוריהן. כאמור, תושבי רכמה התיישבו ברובם בשלושה אזורים: האחד לאורך כביש 204, השני על בסיס כביש 224, והשלישי בפתח הכניסה למכתש הגדול. בשנת 1951 הוקמה במקום מעברת העולים 'כפר ירוחם' שהיו בה כ-400 תושבים. בתחילת שנות השישים נהרסה המעברה, והחלה בניית העיירה. ב-1962 הוסב שמה לירוחם. הכפר הבדואי רכמה לא הוכר ולא הוסדר, והרשויות התעלמו מהיישוב לאורך השנים. היישוב מתפרס בשטח שברובו נמצא כיום בתוך תחום השיפוט של ירוחם. ועדת גולדברג להסדרת התיישבות הבדואים בנגב, המליצה על הקמת התיישבות חדשה באזור ירוחם. מאז הקמתו של הוועד המקומי ברכמה, בשנת 2003, ניסו חברי הוועד לקדם הסדרה תכנונית של הכפר. עם הקמת הוועד, פנו חברי הוועד למועצה המקומית ירוחם בבקשה להסדיר את הכפר כ"שכונת רועים" חקלאית, במסגרת המועצה המקומית ובתחום השיפוט שלה. לאורך השנים התקיימו מגעים בנושא בין ועד הכפר, המועצה המקומית, מוסדות התכנון וקובעי מדיניות. במסגרת מגעים אלו הסכימה, בשנת 2014, המועצה המקומית ירוחם והמועצה האזורית רמת נגב, להפחית כל אחת משטח השיפוט שלה ולהקצותו לטובת הקמת יישוב חדש עבור פזורת ירוחם. המגעים הבשילו עד לידי עריכת תזכיר להקמת יישוב חדש ואישורו במועצה הארצית. אך ב-2015, למרות תמיכת כל הגופים המעורבים בהקמת היישוב (עיריית ירוחם, המועצות האזוריות רמת נגב ונווה מדבר, צה"ל, התושבים ורשות הבדואים) הוקפאה התוכנית לאחר מינוי השר אורי אריאל לשר החקלאות ופיתוח הכפר, האחראי על החברה הבדואית בממשלה ומינוי יאיר מעיין למנכ"ל הרשות להסדרת התיישבות הבדואים בנגב. השניים החליטו להפסיק את הליך הקמת היישוב. לאחר מאבק ארוך של תושבי הכפר, אישרו המועצה הארצית לתכנון ולבנייה בשנת 2016, ולאחר מכן ועדת המשנה לנושאים תכנוניים עקרוניים (ולנת"ע) בתחילת 2017, את הקמתו של מרכז שירותים חיוניים בכפר, שיכלול גם בית ספר יסודי. האישורים התקבלו בנפרד מכל סוגיה אחרת של הכרה בכפר או מתן תשתיות בסיסיות כמו מים זורמים, ביוב או חשמל, שכיום אינם קיימים ביישוב. הקמת בית הספר מתעכבת מפני שהשטח המיועד להקמת בתי הספר, נמצא בשולי שטח אש. במסגרת המשא ומתן להקמת ממשלת ישראל השלושים ושש הושג בהסכם הקואליציוני עם הרשימה הערבית המאוחדת כי המקום זה יוכר כחוקי תוך 45 ימים מכינונה, ב-28 ביולי 2021. עם זאת לא המסוכם לא קרה, והיישוב ממשיך להיחשב כלא-חוקי. המועצה הארצית לתכנון ולבנייה הודיעה על החלטתה להפקיד את תוכנית מתאר מחוזית להקמת היישוב עבור פזורת ירוחם. אוכלוסייה בכפר מתגוררים כ-1,000 תושבים המשתייכים למשפחות הבאות, הנמנות רובן על מטה אל עזזמה: זנון, אלפריג'את, אלעמראת, אלעתאיקה, אלגול, אלקשכר, אל מחאסנה, אלדלאלעה, אלווג', אלחמאיסה, אלערג'אן, אלקלאב, אלחרניק, אלבדראן, אבו גרשין, אלאעסם, אל-עלאוין, אלחמדאת, אסגאירה, אלרמאג, אבו חבאק ואלהוימל. משפחות אלה מתגוררות בכ-114 מתחמים של משפחות מורחבות המקובצים ב-14 מקבצים נפרדים, אשר בכל אחד מהם מספר משפחות מורחבות הקשורות, בדרך כלל, בקשרי משפחה. בסך הכול, בכפר כ-220 משפחות גרעיניות.[דרוש מקור] תושבי רכמה מקבלים את מרבית השירותים בירוחם. רבים מתושביה המבוגרים של רכמה, גברים ובעיקר נשים, אינם יודעים קרוא וכתוב, ובקרב הצעירים אין כמעט בנמצא בעלי השכלה אקדמית או השכלה מקצועית כלשהי. ברכמה לא פועלים מוסדות חינוך למעט שני גני ילדים אשר הוקמו לאחרונה. תלמידי בית ספר יסודי מוסעים לבית הספר בקסר אל-סר (מרחק כ-15 ק"מ) או לבית הספר בוואדי א-נעם (מרחק כ-25 ק"מ) ותלמידי בית ספר תיכון מוסעים לשגב שלום (מרחק ב-35 ק"מ).[דרוש מקור] ראו גם אום אל-חיראן אל-עראקיב אלזרנוג–אבו קוידר קישורים חיצוניים רכמה באתר במקום להקים גן ילדים בכפר הבלתי מוכר רכמה שבנגב, 30 באפריל 2009 אילנה קוריאל, הגן נהרס: 120 ילדים בכפר בדואי לא לומדים, באתר ynet, 3 בספטמבר 2009 הערות שוליים