הפטריארכיה הלטינית של ירושלים

הפטריארכיה הלטינית של ירושלים (בלטינית: Patriarchatus Latinus Hierosolymitanus; בערבית: البطريركية اللاتينية القدس) היא דיוקסיה של הכנסייה הלטינית, המקיפה את שטחי ארץ ישראל, עבר הירדן והאי קפריסין. הבישוף העומד בראשה נושא בתואר פטריארך, ומכאן השם. הפטריארכיה שוכנת במבנה גדול ברובע הנוצרי בירושלים, הכולל קתדרלה, משרדים וסמינר לכמרים. רשמית כנסיית הקבר נחשבת לקתדרלה הראשית של הפטריארכיה הלטינית, אבל אותה היא חולקת עם הפטריארכיה היוונית וכנסיות אחרות. הפטריארכיה מפעילה גם סמינר תאולוגי, הפועל בעיירה בית ג'אלא. היסטוריה עם פילוג הכנסייה בשנת 1054 התנתק הקשר בין הפטריארך היווני של ירושלים לבין הכס הקדוש. כאשר הצלבנים כבשו את ירושלים בשנת 1099, הם הדיחו את הפטריארך היווני ומינו במקומו פטריארך לטיני. הפטריארך הלטיני הראשון של ירושלים היה צלבן בשם ארנולף דה שוק . בתקופה הצלבנית בירושלים הפטריארך הלטיני ישב בכנסיית הקבר, תוך שהוא דוחק ממנה את הנוצרים הלא-קתולים. לאחר שהמוסלמים כבשו מחדש את ירושלים בשנת 1187 עברה הפטריארכיה לעכו. בשנת 1291 נכבשה גם עכו בידי המוסלמים, ואז בטלה הפטריארכיה הלטינית בארץ הקודש. האפיפיור קלמנס השישי מסר בשנת 1342 את השמירה והאחריות על האתרים הקתוליים בארץ לידי משמורת ארץ הקודש של המסדר הפרנציסקני. ב-23 ביולי 1847 פרסם האפיפיור פיוס התשיעי את הבולה "Nulla celebrior" – אין [פולחן] כנחוג [בירושלים] – ובה כונן מחדש את הפטריארכיה הלטינית בירושלים. הוא הסמיך את ג'וזפה ולרגה להיות לפטריארך הלטיני. מאז פועלים שני גופים המהווים את נציגיו הישירים של הכס הקדוש בארץ: הפטריארכיה הלטינית ומשמורת ארץ הקודש. בשנים 1847–1987 כל הפטריארכים הלטיניים היו ממוצא איטלקי. הפטריארך הלטיני הראשון שהוא יליד הארץ היה מישל סבאח, שהוא ערבי מישראל. אחריו התמנה פואד טוואל, ממוצא ירדני. מינויים אלו מסמלים את תהליך הערביזציה של הפטריארכיה, במעבר לניהול והנהגה של כמרים מקומיים. הקתדרלה הכנסייה הראשית של הפטריארכיה היא קתדרלת השם הקדוש ביותר של ישו (Cathedralis Sanctissimi Nominis Iesu), שהיא פרו-קתדרלה (Pro-cathedral). היא שוכנת ברחוב הפטריארכיה הלטינית בירושלים, ברובע הנוצרי ליד החומה העות'מאנית. את הקמת הקתדרלה יזם הפטריארך ג'וזפה ולרגה. הוא רכש את חלקת האדמה עליה היא הוקמה מהפטריארכיה היוונית בשנת 1860. בניית בניין הכנסייה החלה בשנת 1862 ונמשכה כעשר שנים, עד לשנת 1872. בראשית המאה ה-20, הבניין עוד לא כלל את הצריח, שיש לו כיום. רעידת האדמה ב-1927 ומלחמת העצמאות פגעו קשות בבניין הפטריארכיה, והחלונות הצבעוניים של הקתדרלה נהרסו. בשנים 1986–1987 עברה הקתדרלה שיפוץ, בתכנונו של האדריכל ארנולד וולף . בקריפטה של הקתדרלה קבורים כל הפטריארכים הלטינים של ירושלים, למעט הפטריארך פיליפו קאמסיי שמת ונקבר ברומא. רשימת הפטריארכים מאז 1847 ג'וזפה ולרגה – 1847–1872 וינסנט ברקו – 1872–1889 לואיג'י פיאבי – 1889–1905 פיליפו קאמסיי – 1907–1919 לואיג'י ברלסינה – 1920–1947 אלברטו גורי – 1949–1970 ג'יאקמו ג'וזפה בלטריטי – 1970–1987 מישל סבאח – 1987–2008 פואד טוואל – 2008–2016 פיירבטיסטה פיצבאלה – 2020–מכהן (ממלא מקום מאז 2016) נציגויות הפטריארכיה הלטינית כוללת שש נציגויות (vicariatus), שכל אחת מהן מורכבת ממספר קהילות: נציגות ירושלים ופלשתינה, שמרכזה ברובע הנוצרי בירושלים, ויש לה גם קהילות בביר זית, בית ג'אלא, בית חנינא, בית לחם, בית סאחור, ג'יפנה, ג'נין, זבאבדה, טייבה, יריחו, עאבוד, עזה, עין עריכ, רמאללה ורפידיא (ער'). הנציג הנוכחי הוא וילם שומלי. נציגות ירדן, שמרכזה בעמאן, ויש לה גם קהילות באדר (ער'), אירביד, ג'וביהא, והאדינה (ער'), זרקא, חסן (ער'), כרכ, מארכא (ער'), מאעין (ער'), מרג' א-חמאם (ער'), מידבא, מסדאר, מפרק, נאעור (ער'), סאפוט (ער'), סלט, סמאכייה (ער'), עג'לון, ענג'רה (ער'), עקבה, פוחייס (ער'), רומיימין (ער'), רוסייפה ושטנא (ער'). הנציג הנוכחי הוא איאד טוואל. בשנת 1962 בעמאן הוקמה כנסיית גבירתנו של הבשורה. נציגות ישראל, שמרכזה בבזיליקת הבשורה בנצרת, ויש לה גם קהילות באילת, חיפה (כנסיית יוסף הקדוש), יפו (כנסיית אנטוניוס הקדוש), יפיע, כפר כנא (כנסיית החתונה), מוקייבלה, עכו, ראמה, ריינה, רמלה ושפרעם. הנציג הנוכחי הוא רפיק נהרה . נציגות קפריסין, שמרכזה בכנסיית הצלב הקדוש בניקוסיה, ויש לה גם קהילות בלימסול, לרנקה ופאפוס. הנציג הנוכחי הוא ברונו וריאנו. הנציגות למהגרים ומבקשי מקלט, הכוללת קהילות פיליפיניות, הודיות, סרי־לנקיות, חבשיות (פולחן געז), אוקראיניות (פולחן ביזנטי), היספנו־אמריקאיות, פרנקו־אפריקאיות, רומניות וסיניות. הנציג הנוכחי הוא מתיו מרסל קוטינו. נציגות יעקב הצדיק, לקתולים דוברי עברית בישראל. יש לה קהילות בבאר שבע, חיפה, טבריה, יפו, ירושלים ומנזר לטרון. הנציג הנוכחי הוא פיוטר זלסקו. לקריאה נוספת עוזי אלידע, פרשת "חילול השם": הפטריארכיה הלטינית והעיתונות הערבית נגד "דואר-היום", קשר, גיליון 48. חורף 2016, עמ' 21–33 קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של הפטריארכיה הלטינית של ירושלים הפטריארכיה הלטינית של ירושלים, ברשת החברתית פייסבוק הפטריארך הלטיני מבקר ביפו, יומני כרמל אפריל 1950 (התחלה 0:31) הערות שוליים