חורבת בורגתה

חורְבַּת בּוּרְגְתָה הוא שמו המודרני של מגדל צלבני, המצוי בסמוך למושב בורגתא בשרון, הידוע בפי הערבים תושבי המקום כ"בורג' אל-אחמר", "המגדל האדום". השם נגזר מהצבע האדום של אדמת המקום, החמרה, או מצבע האבנים שמהם בנו את המבנה. שמות המקום במקורות מן התקופה הצלבנית היו Turris Rubea (בלטינית) ו-Tourre Rouge (בצרפתית), שפירושם "המגדל האדום". במפת PEF משנת 1880 האתר מכונה "ח'רבת בורג' אל-עטוּט" (Burj el 'Atut, برج العطوط). על פי המזרחן אדוארד הנרי פאלמר, שתרגם ותעתק את שמות המקומות בסקר ארץ-ישראל המערבית, פירוש הכינוי הוא "המגדל הממוטט" (The overthrown tower). בורגתא הקדומה משערים כי באתר הייתה בורגתא הקדומה. כפר של מגדלי גפנים המוזכר בתלמוד ירושלמי מסכת עבודה זרה בהקשר ליין שנוצר בו. בתלמוד דנו האם היין מתוצרתו הוא יין נסך: היין נאסר היות שבורגתא הייתה קרובה ליישוב של השומרונים – "בירת סוריקה". השם בורגתא גזור מהמילה היוונית פירגוס (πῠ́ργος) בהוראת: מגדל, כינוי למצד הגנה, אך גם לתחנה ולאכסניה הסמוכים לצדי דרכים. בתלמוד מופיע המילה בצורת: בורגנין, בורגין, והיושבים בה נקראו בורגני. מונח 'בורגסין' מופיע בדברי חז"ל בהוראה דומה. המגדל הצלבני ותולדותיו המבנה מהווה דוגמה אופיינית לביצור מסוג מגדל בצורתו הפשוטה ביותר. בתקופה הצלבנית שימש המבנה כמרכז מינהלי כפרי בסניוריה של קיסריה. יהושע פראוור הגדיר את 'המגדל האדום' כ"יישוב סניוריאלי מבוצר", בדומה לקאקון, לקלנסווה, למיראבל, לקולה ולמצודת רוג'רו הלומברדי. המבנה המבוצר נועד להגן על הדרך שחיברה בין הדרך הבינלאומית במזרח, היא דרך הים (בערך בתוואי כביש 444 דהיום), לבין דרך החוף שהוליכה מקיסריה לארסור (ארסוף, אפולוניה), ושימש כתחנת דרכים לשיירות. המגדל נבנה במחצית הראשונה של המאה ה-12. המבנה וסביבתו הוענקו ב-1158 למנזר מריה לטינה בירושלים ונמסרו לחזקת מסדר הוספיטלרים ב-1189. ב-1236 נאחזו במקום האבירים הטמפלרים שהסכימו ב-1258 להחזירו להוספיטלרים. המגדל חרב בידי הממלוכים ב-1265. בשנת 1873 ביקר במקום החוקר הבריטי קלוד קונדר, שפעל מטעם הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, ותיאר בפירוט את שרידי המבנה הצלבני. הוא כתב כי יש במקום שרידי מבנים מוסלמים, כולל מגדל וחאן, וכי בקרבת מקום מצא קברים עתיקים מצוירים ומטויחים וכן שרידי בריכת מים.[דרוש מקור] מהמגדל הצלבני נותר הקיר הדרומי בלבד בגובה של שתי קומות – כ-15 מטר, ובעובי של כ-2 מטרים. בקירות הקומה העליונה יש חרכי ירי. בקומה התחתונה נותרו שרידים של שני קמרוני חבית הבנויים במקביל, ומעליהם חלקים אותם מייחס הארכאולוג דניס פרינגל לשישה קמרונות צולבים שתמכו במגדל המבוצר. פרינגל, שביצע ב-1983 סקר ארכאולוגי במקום מטעם בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בירושלים, משחזר על סמך ממצאים אלו מגדל קטן ומלבני בצורתו, ששטחו כ-60 מטרים מרובעים. לקריאה נוספת צבי אילן, " 'המגדל האדום' בשרון", ארץ חמדה, תל אביב: עם עובד, 1978 דניס פרינגל, "בורג' אל-אחמר", חדשות ארכאולוגיות פ"ג, רשות העתיקות (1984), עמ' 4–22 שמעון דר ויוחנן מינצקר, "אתרים צלבניים בעמק חפר", בתוך: אבי דגני, דוד גרוסמן, אבשלום שמואלי (עורכים), השרון – בין ירקון לכרמל, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תש"ן–1990, עמ' 101–110 קישורים חיצוניים ספי בן יוסף, חורבת האקליפטוס, באתר ynet, 25 באוגוסט 2005 חורבת בורגתא – זה לא רק קיר, באתר היסטוריה על המפה, 24 במרץ 2023 חורבת בורגתא – צילום רחפן באתר youtube מיום 24 במרץ 2023 עבדאללה מסארווה, "חורבת בורגתה", חדשות ארכאולוגיות, גיליון 135, 16 בנובמבר 2023 הערות שוליים