סינמטק ירושלים

סינמטק ירושלים הוא סינמטק (ארכיון סרטים) הפועל בירושלים. בסינמטק מתקיימים קורסים, סמינרים וסדנאות בנושאי קולנוע. וכן פועל בו מרכז מולטימדיה לחקר השואה. היסטוריה הסינמטק הוקם בשנת 1974 על ידי ליה ון-ליר, ושכן בבית אגרון. בשנת 1981 עבר הסינמטק למשכן חדש בדרך חברון שבגיא בן הינום, במקבץ מבנים ששופצו וחודשו בשרידי שכונת שמאעה הנטושה. בבניין הסינמטק ארבעה אולמות להקרנת סרטי קולנוע, ובנוסף יש בו תאי צפייה לסרטים מארכיון הסרטים העשיר של הסינמטק. הסינמטק משמש להקרנות של סרטים מסחריים, סרטי קולנוע ישראלי וסרטים זרים, וכמו כן סרטים אשר בתי הקולנוע העסקיים נמנעים מהקרנתם עקב שיקולים כלכליים ואחרים (כגון הסרטים "ג'נין, ג'נין" ו"שיטת השקשוקה"), וכן מוקרנים סרטים מאוסף הסינמטק. ב-1984 ייסדה ון-ליר בסינמטק את פסטיבל הקולנוע הבינלאומי, שנערך מדי שנה בחודש יולי, והפך לאירוע חשוב ויוקרתי בחיי הקולנוע הישראלי. הפסטיבל פותח לצופים חלון אל הקולנוע העולמי של השנה האחרונה ומציג את מיטבו. . ב-1988 נערכה לראשונה, בשיתוף הקרן החדשה לישראל, תוכנית "ברוח החופש" אירוע בו מוקרנים סרטים העוסקים בחתירה הנצחית של האדם לחופש ולצדק. במשך הפך האירוע לחלק מפסטיבל הקולנוע ומחולקים בו "פרסי ברוח החופש לזכרו של וים ון-ליר" בשתי קטגוריית: "פרס קאמינגס לסרט עלילתי" ו"פרס אוסטרובסקי לסרט תיעודי". מדי שנה בחודש דצמבר, בסמיכות לחג החנוכה, נערך בסינמטק גם פסטיבל הקולנוע היהודי שהוא פסטיבל מצומצם בהיקפו (בהשוואה לפסטיבל הקולנוע הבינלאומי) . בחודש יולי 2006 החלו בבניין הסינמטק שיפוצים נרחבים וכל הפעילות הועברה באופן זמני לבנייני האומה. בחודש יולי 2007, עם פתיחת פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בירושלים, חזר הסינמטק למשכנו הקבוע, בדרך חברון. כחלק מהשיפוצים נבנו בסינמטק שני אולמות שנוספו לשניים המקוריים, והם משמשים להקרנה מסחרית. בשנת 2008 התארגנו לראשונה עובדי סינמטק ירושלים בארגון העובדים כוח לעובדים לאחר מאבק קצר שכלל התדיינות משפטית ופסיקה תקדימית בבית הדין לעבודה, היה הסינמטק למקום העבודה הראשון בו חתם ארגון העובדים הצעיר על הסכם קיבוצי. בשנת 2012, מונתה אליסיה ווסטון, שעבדה קודם במכון סאנדנס (ארגון ללא מטרות רווח שהוקם על ידי רוברט רדפורד) לתפקיד המנכ"ל, אך עזבה לאחר שנה. היא הוחלפה על ידי נועה רגב. ב-2022 מונה לתפקיד רוני מהדב-לוין. ארכיון הסרטים הישראלי ערך מורחב – ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים בשנת 1981 נפתח במרתף בניין הסינמטק ארכיון הסרטים הישראלי ביוזמתה של ליה ון ליר שניהלה את הסינמטק. הארכיון הוקם על בסיס הארכיון הפרטי של משפחת ון ליר, ששכן קודם בסינמטק חיפה. בדצמבר 2014 הועברה לבניין הסינמטק תכולת ספריית הסרטים והמוזיקה האוזן השלישית מירושלים ששכנה במושבה הגרמנית ונסגרה ביוני 2013 בשל קשיים כלכליים. החנות פעלה בבניין הסינמטק ללא דמי שכירות ומותגה מחדש כ"האוזן בסינמטק" לאחר שגויסו כספים מהציבור בניסיון להציל את תכולתה ממכירת חיסול. החנות הופעלה כקואופרטיב ללא כוונות רווח, ונסגרה לצמיתות בינואר 2020. קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של סינמטק ירושלים נירית אנדרמן, מרק ברווז, הגרסה הירושלמית, באתר הארץ, 29 ביוני 2012 סינמטק ירושלים - ארכיון ישראלי לסרטים, באתר "גיידסטאר ישראל" סינמטק ירושלים, דף שער בספרייה הלאומית הערות שוליים