בסיס חצרים

בסיס חיל האוויר חצרים (בשמו הרשמי: בסיס חיל האוויר 6. בראשי תיבות: בח"א 6) הוא בסיס טיסה של חיל האוויר הישראלי ממוקם באזור העיר באר שבע. מפקד הבסיס הוא טייס או נווט קרב בדרגת תת-אלוף הכפוף ישירות למפקד חיל האוויר. טייסות ויחידות טייסות מטוסים טייסת 107 ("טייסת אבירי הזנב הכתום"), המפעילה מטוסי F-16I ("סופה") טייסת 69 ("טייסת הפטישים"), המפעילה מטוסי F-15I ("רעם") טייסת 102 ("טייסת הנמר המעופף"), המפעילה M-346 מאסטר ("לביא"). הטייסת משמשת כטייסת הדרכה לחניכי קורס הטיס ולטייסי הקרב הצעירים, ומטוסיה מתוחזקים על ידי גורמים אזרחיים. יחידות אחרות בית הספר לטיסה 12 (ביס"ט 12) טייסת ביטחון 9106, טייסת רציפות תפקודית מבצעית (רת"ם) במיל' שמורכבת מפלוגת כיבוי אש, פלר"ח, פלוגת הגנה קרקעית (הגנ"ק) ופלוגת לוט"ר. יחידת בינוי 303 מוזיאון חיל האוויר תת־יחידות של מפקדת הבסיס טייסת מנהלה טייסת תחזוקה טייסת תעופה בסמוך לבסיס שוכן ביסל"ח 314 מ־1995, אך הוא כפוף פיקודית לבסיס עובדה. היסטוריה בסיס חצרים נבנה בשנות השישים ונפתח ב-3 באוקטובר 1966 כ"כנף 6". מפקדו הראשון היה ג'ו אלון. היה זה בסיס חיל האוויר הראשון שנבנה מן היסוד כבסיס חדש עבור חיל האוויר הישראלי, ולא על שטחי בסיס קיים של חיל האוויר המלכותי הבריטי. הבסיס נבנה בהוראת מפקד חיל האוויר עזר ויצמן ואת תכנונו ביצע האדריכל יצחק מור. טקס חניכת הבסיס נערך ב-10 בנובמבר 1966. הבסיס הוקם על מנת לקלוט את בית הספר לטיסה, שמיקומו בבסיס תל נוף לא התאים לעידן הסילון. באוגוסט 1966 עברה טייסת מדר"ט (מדריכי טיסה), טייסת מתקדם פוגה וחלק מהמכלולים הקרקעים של בית הספר לחצרים. באפריל 1967 הצטרפו אליהם טייסת ראשוני, טייסת בסיסי וחלק מלמ"ק 140 (שכונתה יה"ט – יחידת הדרכת טיסה). באותה השנה קלט הבסיס טייסת נוספת שעברה מתל נוף - טייסת 123, "טייסת הבלים הדרומית" (כשמה אז), שהפעילה מסוקי בל 205 ובהמשך בל 212. ב-8 באוגוסט 2002 היא נפתחה מחדש כטייסת UH-60 בלק-הוק ("ינשוף"). ב-15 ביולי 2015 היא עברה לבסיס פלמחים. ב-17 ביוני 1969 עברה טייסת 102 "הנמר המעופף", מבסיס חצור לבסיס חצרים. ב-1 בדצמבר 1971 נפתחה בבסיס טייסת 107 "אבירי הזנב הכתום" כטייסת F-4 פנטום ("קורנס"). ב-5 ביולי 2006 היא נפתחה מחדש כטייסת F-16I ("סופה") בשנת 1978 הוקמה טייסת 192 שהפעילה מטוסי E-2C הוקאיי ("דיה") לשליטה ובקרה. הטייסת נסגרה בשנת 1994 ומטוסיה הוצאו משירות בחיל האוויר. ב-4 ביוני 1991 עברה טייסת 69 ("הפטישים") שהפעילה אז מטוסי F-4 פנטום לבסיס חצרים. היא הודממה ב-1 במרץ 1994. הטייסת נפתחה מחדש בקיץ 1997 וב-19 בינואר 1998 קלטה את ראשוני מטוסי ה-F-15I ("רעם") של חיל האוויר. ביוני 2021 נערך טקס הנחת אבן הפינה לבסיס ההדרכה של המערך הטכני של חיל האוויר הנבנה על יד הבסיס שיעבור מבח"א 21 בחיפה.. ארכאולוגיה האתר נחשף לראשונה בשנת 1963 במהלך העבודות ההנדסיות להקמת מסלולי הטיסה של בסיס חצרים החדש, דחפורים שיישרו את השטח פגעו בשוליים של רצפת פסיפס עתיקה. קצין מהקמת הבסיס דיווח לדן גזית (ששימש אז כנאמן עתיקות מקומי). גזית הזעיק למקום את מפקח העתיקות המיתולוגי של צפון הנגב, פרופ' רם גופנא, ויחד עם הארכאולוג רודולף כהן הם ביצעו שם חפירת הצלה בהולה "תחת נוהם המנועים של המחפרים". בבסיס נמצא ח'ירבת סוּחֵיבָּאן (או צוּחֵיבָּאן / סוחייבאן בתעתיק מערבית: خربة صهيبان) בשנת 2003 נערכה באתר חפירה ארכאולוגית מסודרת ומקיפה יותר מטעם אוניברסיטת בן-גוריון, בניהולו של ד"ר חיים גולדפוס. האתר ממוקם בלב רמת חצרים סמוך לקצה המערבי של מסלולי הטיסה (באזור שבו רמת חצרים הגבוהה מתחילה להשתפל לכיוון מישורי נחל הבשור ונחל חצרים). בשל מיקומו בתוך בסיס צבאי פעיל ומאובטח, הוא אינו נגיש לציבור הרכוב או למטיילים, וזו הסיבה שהוא כמעט לא מוכר מחוץ למעגל הארכאולוגי המצומצם של חוקרי הנגב. אירועים חריגים ב-21 ביולי 1992 נפצעו קשה חייל וחיילת בבסיס, כאשר השתתפו ב"רולטת הרשת". כעבור ימים אחדים נפטר החייל מפצעיו. באפריל 1993 אישר מפקד הבסיס, תא"ל עמירם אליאסף, מפגן ירי לכבוד יום הורים באחת הטייסות. עקב ראות לקויה כתוצאה מעננות נמוכה, ירו המטוסים כדורים באופן שטוח, וכתוצאה מכך נפגעו שני חיילים. מפקד חיל האוויר, האלוף הרצל בודינגר, החליט להדיח את מפקד הבסיס, מפקד הטייסת שבמסגרתה נערכה הטיסה ומוביל הטיסה. חרף בקשתו של בודינגר שאליאסף ימשיך בשירותו בצה"ל בתפקיד אחר, בחר אליאסף לפרוש מצה"ל.ב-7 באוקטובר 2023, עם פתיחת מתקפת הפתע על עוטף עזה הועלתה הכוננות בבסיס חצרים. לאחר הגעת מחבלי חמאס לאופקים אף נערך הבסיס לפינוי מיידי של מטוסי הקרב. מפקדי הבסיס לדורותיהם ערכי טבע בשטח הבסיס בבסיס חצרים ישנם שטחים טבעיים רחבים אשר מהווים שאריות אחרונות מוגנות לבית הגידול של מישורי הלס בצפון הנגב. בית גידול ייחודי זה מכיל מספר בעלי חיים וצמחים אנדמיים, ומוגן בארץ על ידי שמורת טבע אחת בלבד הצמודה לבסיס - שמורת פארק הלס. השטחים הטבעיים הנרחבים שנותרו בבסיס מהווים שטח מוגן לאוכלוסייה החורפת הגדולה ביותר של החוברה המדברית בישראל, עוף מדברי בסכנת הכחדה (225 פרטים נכון ל-2021). נוסף על החוברות הבסיס מהווה בית גידול ללטאה האנדמית היחידה בארץ שנונית באר שבע, הנמצאת בסכנת הכחדה עולמית חמורה. בין שאר בעלי החיים הייחודיים החיים בשטחים הטבעיים בבסיס ניתן לציין את הירבוע הגדול, הסמור המשויש, רץ המדבר, קטה חדת-זנב, זעמן דק, מדברית פסים, ועוד. לצד ההגנה אשר אותם מינים מקבלים מהשטח הצבאי הסגור, הם נתונים לסיכון עקב לחצי פיתוח צבאיים, קיטוע בתי גידול עקב גידור רב במרחב, ומינים פולשים כגון אקליפטוס וינבוט אשר נטעו בבסיס במהלך סוף המאה ה-20. שיכון משפחות שיכון המשפחות של הבסיס נחשב באופן רשמי ליישוב ששמו מחנה יפה. קישורים חיצוניים בסיס חצרים, באתר חיל האוויר הישראלי בסיס חיל-האוויר חצרים, באתר Global Security אילי פארי, ‏בסיס בלחימה, באתר חיל האוויר הישראלי, פברואר 2018 הערות שוליים