האי מאן

האי מאן (באנגלית: Isle of Man, במאנית: Ellan Vannin) היא מדינת איים הממוקמת בים האירי והיא אחת מהטריטוריות של האומות הקלטיות. המדינה כוללת אי מאוכלס ובנוסף כמה איים קטנים קרובים מאוד ובלתי מאוכלסים. בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית האי מאן 84,497 תושבים על שטח של כ-572 קמ"ר, כשליש מהם בדאגלס, עיר הבירה. תושבי האי מאן דוברי אנגלית. כ־300[דרוש מקור] מתושבי האי מאן דוברים מאנית, שפה קלטית הקרובה לאירית. השפה נכחדה כשפת אם במהלך המאה ה-20, וכעת[דרושה הבהרה] ישנם מאמצים[דרושה הבהרה] להחיותה[דרושה הבהרה]. אטימולוגיה שם האי העיקרי במאנית הוא Ellan Vannin. משמעות המילה Ellan היא אי. השם Mannin מופיע במקורות מסוימים בצורה Vannin, ומכאן שם האי. הצורה המקוצרת באנגלית מאויתת Mann או Man. הצורה המוקדמת ביותר בשפה המאנית היא Manu או Mana. צורת שמו של האי באירית עתיקה היא Manau או Mano. בוולשית עתיקה שמו הוא Manaw, שם שגם משתקף ב-Manaw Gododdin, שמו של אזור החוף בחלקה הדרומי של לשון הים של פורת'. במאה ה-1 לספירה, תיעד פליניוס הזקן את שם האי כ-Monapia או Monabia. במאה ה-2 תיעד תלמי את שם האי כ-Monœda‏ (Mοναοιδα, Monaoida), או Mοναρινα‏ (Monarina) ביוונית קוינה. בתיעודים לטינים מאוחרים יותר מופיע השם Mevania או Mænavia (פאולוס אורוסיוס בשנת 416), ובשם Eubonia או Eumonia על ידי כותבים אירים. בסאגות האיסלנדיות מופיע האי בשם Mön. שמו של האי מגיע ככל הנראה מאותו מקור ממנו הגיע שמו הוולשי של האי אנגלסי Ynys Môn, שמקורו במילה הקלטית להר. בלטינית נקרא האי Insula Manavia. גאוגרפיה האי מאן הוא אי שממוקם באמצע הים האירי הצפוני, במרחק כמעט שווה מאנגליה במזרח, צפון אירלנד במערב, וסקוטלנד (הקרובה ביותר) בצפון. ויילס בדרום נמצאת במרחק כמעט כפול לאי מהרפובליקה של אירלנד בדרום-מערב. אורכו של האי הוא 52 קילומטרים לאורך, ו-22 קילומטרים לרוחב, בנקודה הרחבה ביותר. יש לו שטח של 572 קילומטרים רבועים. היסטוריה האי מאן נותק מהאיים הסובבים אותו בערך בתחילת האלף ה-8 לפנה"ס כאשר מפלס מי הים עלה בעקבות תום עידן הקרח האחרון. בני אדם יישבו אותו כאשר הפליגו דרך הים בזמן כלשהו סביב מחצית האלף ה-7 לפנה"ס. תושבי האי הראשונים היו ציידים-לקטים ודייגים. דוגמאות לכלים שלהם שמורות במוזיאון המאני שבדאגלס. התקופה הנאוליתית סימנה את תחילת החקלאות, ותושבי האי החלו לבנות מגליתים, כמו Cashtal yn Ard שבמחוז מאגהולד, קבר המלך אורי שבכפר לאקסי, גבעת מול שליד קרנש , ואבני בלאהארה שבסנט ג'ונס. באותה תקופה התקיימו גם תרבויות רונלדסוויי ותרבות באן. במהלך תקופת הברונזה, הצטמצם גודלם של תילי הקבורה. תושבי האי טמנו את מתיהם בקברי אבן חללים מקושטים. קברי התקופה שרדו כסימנים באזורי הכפר. הרומאים ידעו על קיומו של האי מאן וקראו לו Insula Manavia. במהלך 400 השנים בהם שלטו הרומאים על פרובינקיה בריטניה, שלט הצי הרומי על הים האירי, וסיפק מעבר בטוח לסחורות החקלאיות שהובאו מהחוות היצרניות באנגלסי אל היישובים הרומיים בגבול האנגלי-סקוטי. ממצאים רומיים מעטים בלבד נמצאו באי מאן, עובדה שמרמזת על ערכו האסטרטגי הנמוך של האי בתקופה זו. לא נמצאו מגדלורים או מגדלי תצפית רומיים בשטחי האי. בערך במאה ה-5, החלה הגירה גאלית בהיקף רחב, כפי שניתן להבין מכתובות האוגם, ואז התפתחה השפה המאנית. במאה ה-7 עבר האי מאן לשלטונו של המלך האנגלו-סקסוני אדווין, מלך נורת'מבריה , ששיגר אז פלישות ממאן אל תוך אירלנד. היקף ההשפעה של נורת'מבריה על האי לא ידוע, אך מעט מאוד שמות מקומות באי מקורם בשפה האנגלית העתיקה. הוויקינגים הגיעו לאי בסוף המאה ה-8. הם ייסדו את הטינוואלד ויצרו חלוקות קרקע שעדיין קיימות. ב-1266 ויתר מגנוס השישי, מלך נורווגיה על האיים לאלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד במסגרת הסכם פרת'. אך השלטון הסקוטי על האי לא נעשה רשמי עד 1275, כאשר המאנים הובסו בקרב רונלדסוויי, לדי קאסלטאון. ב-1290 שלח אדוארד הראשון, מלך אנגליה את וולטר דה האנטרקומב להשתלט על האי. האי נותר בידי האנגלים עד 1313, כאשר רוברט הראשון, מלך סקוטלנד השתלט עליו לאחר שהטיל מצור של חמישה שבועות על קאסל רושאן . ב-1314 נכבש האי שוב על ידי האנגלים. ב-1317 הוא נכבש שוב על ידי הסקוטים על ידי תומאס רנדולף, רוזן מוראי הראשון והלורד של האי מאן. האי הוחזק על ידי הסקוטים עד 1333. במשך כמה שנים לאחר מכן עברה השליטה באי שוב ושוב בין האנגלים לבין הסקוטים, עד אשר ב-1346 נכבש האי סופית על ידי האנגלים. הכתר האנגלי האציל את שלטונו באי לסדרה של לורדים ומגנאטים. הטינוואלד העביר חוקים שנגעו לממשלת האי בכל ההיבטים והייתה לו שליטה על הכספים, אך אלו היו נתונים לאישורו של הלורד של האי מאן. ב-1765 נחקק חוק הרכישה של האי מאן, שעל פיו הזכויות הפאודליות של דוכסי את'ול כלורדים של האי מאן נרכשו ומוזגו עם הכתר הבריטי. ב-1866 זכה האי בממשל בית מוגבל, ונערכו בחירות דמוקרטיות חלקיות לבית התחתון (House of Keys) של הטינוואלד, אך המועצה המחוקקת, הבית העליון של הטינוואלד, מונתה על ידי הכתר. בתקופת מלחמת העולם השנייה ומעט לאחריה שימש חלק מהאי (בעיקר במלונות של הטיילת מול הים) כמחנה לפליטים שהגיעו לבריטניה מארצות אויב. בעיקר הושמו במחנה הסגר זה אנשים שנחשדו כמשתפי פעולה עם השלטון הנאצי. רוב המהגרים היו יהודים שברחו מהנאצים. מחנה ההסגר הפך עם הזמן למרכז תרבותי וחינוכי, ובתקופות מסוימות, שהו במחנה גם פרופסורים מאוניברסיטאות מרכז אירופאיות ודיקנים מאוקספורד וקיימברידג' שנמלטו מאירופה. המהגרים היהודים הקימו במחנה בית ספר וגם מוסד אקדמי. באי מאן מתקיים מדי שנה אירוע בינלאומי הכולל מספר מרוצי אופנועים ומושך אליו צופים רבים מרחבי העולם. המרוץ המכונה 'TT' (ראשי תיבות של Tourist Trophy) מתקיים כבר מתחילת המאה ה-20 והוא אחד המרוצים הוותיקים שעדיין מתקיימים ברצף. בשנת 2007 התקיים המרוץ בפעם ה-100. פוליטיקה הפרלמנט המאני, הטינוואלד (Tynwald), נחשב לפרלמנט העתיק בעולם אשר מתפקד ברצף מאז הקמתו(הקישור אינו פעיל). האי הוא חלק משטחי החסות של הכתר הבריטי (Crown dependency), ואינו שייך לממלכה המאוחדת. אין לו ייצוג בפרלמנט הבריטי, אך ענייני החוץ והביטחון שלו מנוהלים על ידי בריטניה. כלכלה חלק נכבד מהכנסות האי נובעות מהיותו מקלט מס. ביוזמת אלן בל, השר לפיתוח כלכלי של האי מאן, אין באי מס חברות, מס רווחי הון, מס רכוש, מס ירושה או מס ביול. מס ההכנסה עומד על 20% למיליון הדולרים הראשונים בשנה. כל הכנסה אישית מעבר למיליון דולר פטורה ממס. ממשלת האי מתירה להעביר כספים בין חברות ללא פיקוח, ורשות ניירות ערך שלו אינה מחייבת לבצע אסיפות שנתיות לבעלי המניות ואינה מגבילה תשלומי דיבידנדים. פרנסת הממשלה מגיעה ממס של 10% על רווחי הבנקים וחברות הפיננסים באי, שנהנות מ־11 אלף החברות שרשומות בו, ושבזכותן מגזר הבנקאות באי ניצל מכל פגע במשבר האחרון. התוצאה היא כלכלה שצומחת זה 26 שנים רצופות, ובעשור האחרון בקצב של 8%–10% בשנה. את המגמה מוביל המגזר הפיננסי. שיעור האבטלה עומד על כ־2%. דירוג האשראי של האי נשמר זה שנים על AAA נקי - זהה לזה של שווייץ, והאי מופיע במקומות גבוהים ברשימות המדינות הטובות ביותר ליזמים והתחרותיות ביותר מבחינה כלכלית. קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של האי מאן (באנגלית) מרוץ האי מאן - אתר רשמי האי מאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ראו גם טריסקליון ביאורים הערות שוליים