סולייר (עיירה)

סולייר (בקטלאנית ובספרדית: Sóller) היא עיירה ורשות מקומית בחוף הצפון-מערבי של האי מיורקה, והיא חלק מהקהילה האוטונומית של האיים הבלאריים בספרד. העיירה ידועה בזכות פרדסי התפוזים והלימונים הרבים שבה, וכן בזכות רכבת העץ ההיסטורית המחברת אותה לבירה, פלמה דה מיורקה. היסטוריה ההתיישבות באזור החלה עוד בתקופה הפרהיסטורית, אך העיירה קיבלה את שמה ואת תצורתה החקלאית בעיקר בתקופת השלטון המוסלמי (מהמאה ה-10 עד למאה ה-13). פירוש השם "סולייר" נגזר מהמילה הערבית שמשמעותה "זהב". במהלך המאה ה-19, העיירה שגשגה הודות לייצוא נרחב של הדרים, שקדים ויין לצרפת דרך נמל סולייר. קשרי המסחר החזקים הובילו לכך שתושבים רבים היגרו לצרפת, חזרו עם עושר רב, ובנו בתי מידות בסגנון האר נובו המודרניסטי המאפיינים כיום את העיירה. ב-16 באפריל 1912 נחנכה רכבת סולייר, שחיברה את העיירה המבודדת לבירה, פלמה דה מיורקה, והקלה משמעותית על תנועת סחורות ונוסעים. גאוגרפיה סולייר שוכנת בעמק המוקף בהרים גבוהים, שהגבוה שבהם הוא הר פוץ' מז'ור, המתנשא לגובה של 1,445 מטרים. המבנה הטופוגרפי המבודד של העמק שמר על צביונה הייחודי של העיירה לאורך השנים. פורט דה סולייר ממוקם כ-5 קילומטרים ממרכז העיירה, ומחובר אליה באמצעות רכבת חשמלית היסטורית הפועלת ברציפות מאז 4 באוקטובר 1913. תרבות וכלכלה כלכלת סולייר מתבססת כיום ברובה על תיירות ועל חקלאות, בעיקר גידול ועיבוד הדרים ושמן זית באיכות גבוהה. הכיכר המרכזית של העיירה, פלאסה דה לה קונסטיטוסיון, היא מרכז החיים החברתיים, ומוקפת בבתי קפה ובמבנים היסטוריים, ביניהם כנסיית סנט ברתומאו, שעוצבה על ידי חואן רוביו, מתלמידיו של אנטוני גאודי. קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של סולייר (בקטלאנית) הערות שוליים