Coca-Cola

Coca-Cola (izrunā [ko.ka.ko.la]) ir gāzēts dzēriens, kas tiek pārdots veikalos, restorānos, tirdzniecības automātos un citur. Kokakola mūsdienās ir vispopulārākais atspirdzinošais dzēriens pasaulē, un katru dienu to lieto simtiem miljonu cilvēku visā pasaulē. Pazīstamā pudeles forma un dzēriena logo ir kļuvuši par vislabāk atpazītajiem tirdzniecības simboliem pasaulē. Kokakolu var nopirkt 135 valstīs, tostarp vistrūcīgākajos reģionos, kur to uzskata par progresa un labklājības simbolu. Ik dienu pasaulē tiek izdzerti aptuveni 240 miljoni pudeļu. The Coca-Cola Company zīmols, kurš 2006. gadā bija pats dārgākais zīmols pasaulē, ir viens no populārākajiem un atpazīstamākajiem pasaulē, turklāt kompānija apgalvo, ka dzēriens tiek pārdots vairāk kā 200 pasaules valstīs. Dzēriens tiek ražots Atlantā (Džordžijas štatā, ASV) bāzētā kompānijā un pasaulē pazīstams arī kā Coke vai Cola. Interesanti, ka Coca-Cola dzērienu pati kompānija neražo, tā ražo koncentrātu, kurš tālāk tiek pārdots licencētām kompānijām, kuras tālāk ražo šo dzērienu. Vēsture Dzēriens "Coca-Cola" tika izgudrots Atlantā (Džordžijas štatā, ASV) 1886. gada 8. maijā. To izgudroja farmaceits Džons Stits Pembertons (John Stit Pemberton), amerikāņu konfederācijas armijas bijušais virsnieks. Nosaukumu jaunajam dzērienam izdomāja grāmatvedis Frenks Robinsons Pembertons, kurš pārvaldīja kaligrāfiju, un uzrakstīja vārdus Coca-Cola ar izskaistinātiem figūru burtiem, kas līdz šim arī ir saglabājies kā dzēriena logotips. Kokakolas galvenās sastāvdaļas bija trīs kokas lapu daļas (no tām iegūst arī narkotisko vielu kokaīnu) un viena daļa tropiskā kolas rieksta. Dzēriens bija patentēts kā ārstniecisks līdzeklis "pret jebkādiem viegliem nervu sistēmas traucējumiem" un tika pārdots dzērienu automātā Atlantā, lielākajā Džeikoba aptiekā. Pembertons apgalvoja, ka kokakola izdziedina no impotences un uz to var pāriet tie, kas ir pieraduši pie morfīna (pie morfīna bija pieradis arī pats Pembertons). Ir jāatzīmē, ka kokaīns šajā laikā vēl nebija aizliegta viela, un par tā kaitējums veselībai vēl nebija zinātniski izpētīts (piemēram, Artura Konana Doila stāstā "Zīme četriem" Šerloks Holmss izdara sev neskaitāmas kokaīna injekcijas). Tādēļ kokaīnu varēja brīvi nopirkt, un to bieži izmantoja baudai un tonusam domātos dzērienos spirta vietā. Sākumā dzērienu ikdienā vidēji pirka tikai 9 cilvēki. Pirmajā gadā ieņēmumi no pārdošanas bija tikai 50 ASV dolāri. Interesanti, ka kokakolas ražošanai tika iztērēti 70 dolāri, tātad pirmajā gadā dzēriens nesa zaudējumus. Tomēr pakāpeniski kokakolas popularitāte pieauga un tās pārdošanas rādītāji arī. 1888. gadā Pembertons pārdeva savas tiesības uz dzēriena ražošanu. Bet 1892. gadā biznesmenis Ass Griggs Kendler, kuram piederēja tiesības uz kokakolu, nodibināja uzņēmumu The Coca-Cola Company, kura nodarbojas ar kokakolas ražošanu līdz pat mūsdienām. 1902. gadā ar 120 000 ASV dolāru apgrozījumu kokakola kļuva par pašu atpazīstamāko dzērienu ASV. Angļu rakstnieka-fantasta Herberta Velsa romānā "Tono-Benge" satīrā tiek aprakstīta reklāmas radīšana un kokakolas izplatīšana. 1890. gada beigās sabiedrības uzskats par kokaīnu mainījās, bet 1903. gada avīzē "New York Tribune" parādījās graujošs raksts, kas apgalvoja, ka tieši kokakola ir vainīga tajā, ka: "pārdzērušies nēģeri no pilsētu pagrimušajiem rajoniem sāk uzbrukt baltajiem cilvēkiem". Pēc šī raksta izraisītās ažiotāžas kokakolā svaigas kokas lapas tika aizvietotas ar lapām, no kurām tika atdalīts viss kokaīns. Pēc skandāla dzēriena popularitāte auga ģeometriskā progresijā un piecdesmit gadus pēc izgudrojuma kokakola amerikāņiem nosacīti kļuva gluži vai par vienu no nacionālajiem simboliem. Sākot ar 1894. gadu kokakola tika pārdota pudelēs, bet kopš 1955. gada arī skārdenēs. 1915. gadā dizaineris Erls Dīns (angļu: Erl R. Dins) no Terre-Hotas pilsētas Indianas štatā izdomāja jaunu īpaša dizaina 6,5 unces lielu pudeli. Daudzi, iespaidojoties no kokakolas panākumiem, centās to atdarināt, tādēļ 1916. gadā vien tika ierosinātas 153 tiesas prasības pret zīmola atdarinātājiem, tādiem kā "Fig Cola", "Candy Cola", "Cold Cola", "Cay-ola", "Koca Nola" un citiem. 1955. gadā kokakolu sāka pārdot arī 10, 12 un 26 unces lielos iepakojumos. 1982. gadā kompānija uzsāka diētiskās kokakolas "Diet Coke" ražošanu. 1988. gadā kokakolu sāka tirgot arī Padomju Savienības teritorijā. Saistībā ar lielo citu, līdzīgu dzērienu ražojošo kompāniju aktīvo konkurenci kompānija "Coca-Cola Company" sāka ražot dzērienus bez kofeīna un cukura, tādēļ parādījās tādi jauni kokakolas zīmoli, kā Clasic Coke, New Coke, Cherry Coke, Diet Coke, Tab, Caffeine-Free New Coke, Caffeine-Free Diet Coke un Caffeine-Free Tab. 2007. gada 4. decembrī kompānija "The Coca-Cola Company" prezentēja jaunu stikla pudeli ar 0,33 litru tilpumu, kura kļuva īsāka par 13 mm, platāka par 0,1 mm un svēra 210 gramu, kas ir par 20% mazāk kā iepriekšējā. Izmaiņas ļāva ietaupīt stikla patēriņu Apvienotajā Karalistē vien līdz pat 3 500 tonnām gadā, bet ogļskābo gāzu izmešus gaisā līdz 2 400 tonnām gadā. Latvijā Latvijā Coca-Cola ražošana uzsākās rūpnīcā "Veldze" vēl 1980. gados – tajā pašā laikā, kad rūpnīcā ar tām pašām iekārtām ražoja arī sīvākā konkurenta Pepsi produkciju. 1992. gadā Latvijā tika dibināts Coca-Cola un ar to saistīto dzērienu izplatīšanas un mazumtirdzniecības uzņēmums SIA Coca-Cola Dzērieni, kurš 2003. gadā mainīja nosaukumu uz SIA Coca-Cola HBC Latvia. Uzņēmuma īpašnieks ir AS Coca–Cola HBC Eesti, bet abi uzņēmumi ietilpst AG Coca-Cola HBC grupas uzņēmumā Coca‑Cola HBC Polska sp. z o.o, kurš dzērienu lielākoties ražo Polijā. 2000. un 2009. gadā parādījās plāni Coca-Cola ražotnes izveidei Latvijā (kā viena no vietām tika minēts Ropažu novada Silakrogs) un ražošanas pārcelšanai no Igaunijas. 2010. gadā kompānija iegādājās zemes gabalu pie Silakroga, ieguldot ap 3 miljoniem eiro. Projekta sākotnējās izmaksas bija plānotas ap 90 miljoniem ieiro (63 miljonu latu) apmērā. Tomēr rūpnīca netika uzbūvēta un 2018. gadā uzņēmuma vadība ziņoja, ka ražotne tuvākajā laikā netiks būvēta un tā ieguldīs ražotnēs Polijā un Lietuvā. Sastāvs Eksistē apmēram tūkstoš neoficiālu produkta sastāva versiju, tomēr aptuvenais klasiskās kokakolas dzēriena sastāvs ir šāds: ūdens cukurs (saharoze vai glikozes-fruktozes sīrups, aptuveni 11%) oglekļa dioksīds krāsviela (brūnais cukurs, E150) ortofosforskābe (170 ppm fosfora) kofeīns (140 ppm) aromatizators: vanilīns, kanēlis, muskatriekstu eļļa, citrona eļļa. Kokakolas veidi Ietekme uz veselību Pēdējā laikā arvien biežāk tiek runāts par to, vai kokakolas lietošana ir droša veselībai un vai šis dzēriens ir pilnvērtīga uzturviela vesela cilvēka organismam. Pastāv dažādi viedokļi par šo jautājumu. Oficiāli nav noskaidrots, ka kokakola atstātu jebkādu specifisku negatīvu ietekmi uz organismu. Kopumā dzēriena ietekme uz veselību neatšķiras no līdzīgiem analoģiskiem produktiem. Spēcīgi gāzētus dzērienus nav ieteicams lietot cilvēkiem, kas cieš no kuņģa vai zarnu trakta saslimšanām (akūta un hroniska gastrīta gadījumā, tai skaitā arī ar paaugstinātu kuņģa sekrēciju, kuņģa un divpadsmitpirkstu zarnas čūlas slimību, kā arī ar zarnu trakta traucējumiem, aizkuņģa dziedzera saslimšanām un citiem gremošanas sistēmas traucējumiem). Gāzētais ūdens izsauc caureju un pie pastāvīgas lietošanas var novest pie pankreatīta. Ortofosforskābes, kas atrodas kokakolā, pārmērīga nonākšana organismā, var izsaukt kalcija deficītu un urīnceļu saslimšanas. Ilgstoši lietojot kokakolu, var izpausties alerģija pret tās komponentiem (tai skaitā nātrene), kura turas līdz 4 nedēļām, jo padziļinās kalcija nepietiekamība organismā. Alternatīva izmantošana Kokakola kā tīrīšanas līdzeklis Pastāv daudzi mīti un puspatiesības par kokakolas alternatīvas izmantošanas efektivitāti un iedarbību. Tiek uzskatīts, ka kokakola saēd uz vairākām diennaktīm tajā iemērktu zobu vai gaļas gabalu, tomēr atsevišķi neatkarīgi eksperimenti šo mītu neapstiprināja. Kokakola labi noņem rūsu. Šo efektu nodrošina kokakolas sastāvā esošā ortofosforskābe. Tāpat zināms, ka kola noārda kaļķakmens nosēdumus tējkannā un klozetpodā. Tomēr kokakolu nav ieteicams izmantot šādiem mērķiem, jo tam ir paredzēti speciāli līdzekļi, kas satur skābi. Piemēram, kaļķakmeni tējkannā var noņemt ar citronskābi vai etiķskābi. To nepieciešams ieliet tējkannā un uzlikt uz vājas uguns. Tika uzskatīts, ka kokakolu lieto, lai izskalotu asins traipus. Viena no leģendām vēstīja, ka amerikāņu policisti tur dienesta mašīnās dažus kokakolas iepakojumus, lai aizskalotu asinis no asfalta ceļu satiksmes negadījuma vietās. Tomēr šis mīts nav apstiprinājies gluži vienkārši tādēļ, ka policija nenodarbojas ar asins aizskalošanu. Ar to parasti nodarbojas ugunsdzēsēji. Kokakola un Mentos Ja pudelē ar mazkaloriju kokakolu (Diet Coke) iemet piparmētru Mentos konfekti, tā sāk putot un ar strūklu izšļācas no pudeles. Tas notiek tāpēc, ka Mentos porās aktīvi veidojas ogļskābās gāzes burbulīši. Šī parādība būtu novērojama, arī iemetot Mentos jebkurā citā gāzētā dzērienā, tomēr kokakolā esošais cukura aizvietotājs, konservants nātrija benzoāts un kofeīns kopā ar Mentos esošo gumiarabiku un želatīnu veicina putošanu. Šīs parādības cēloņi tikuši analizēti televīzijas kanāla Discovery raidījumā "Mītu grāvēji". Skatīt arī Pepsi Piezīmes un atsauces Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Coca-Cola. Encyclopædia Britannica raksts (angliski) Coca-Cola+Mentos Arhivēts 2009. gada 3. februārī, Wayback Machine vietnē. (krieviski) Eksperiments ar Coca-Cola Arhivēts 2013. gada 22. decembrī, Wayback Machine vietnē. (krieviski)