Špeciálna pedagogika

Špeciálna pedagogika je veda, ktorá sa zaoberá výchovou, vzdelávaním a vyučovaním detí, mládeže a dospelých s postihnutím a ohrozených detí, mládeže a dospelých. Je súčasťou širšieho vedného celku defektológie a býva označovaná aj pojmami defektologická špeciálna pedagogika liečebná pedagogika, nápravná pedagogika, ortopedagogika, pedagogika hendikepovaných detí a pod. V širšom zmysle ide v podstate (vzhľadom na pedagogiku všeobecnú) o každú pedagogiku, špeciálne zameranú podľa veku alebo predmetu. (Napr. pedagogika predškolského veku, pedagogika školského veku, pedagogika dospelých, hudobná pedagogika, vojenská pedagogika a pod.) Cieľ Cieľom špeciálnej pedagogiky je výchova a vzdelávanie postihnutých/narušených jednotlivcov do tej miery, aby boli pripravení v ďalšom živote samostatne fungovať. Metódy kompenzácia - náhradná výkonnosť iných funkcií korekcia - zmiernenie následkov rehabilitácia - zameriava sa na porušené sociálne vzťahy reedukácia - opakovaná výchova, súhrn špeciálnych pedagogických postupov, ktorými sa zlepšuje alebo zdokonaľuje výkon v postihnutej oblasti Disciplíny Základné: etopédia - pedagogika sociálne a emocionálne narušených detí logopédia - pedagogika detí s rečovou vadou psychopédia - pedagogika mentálne postihnutých detí somatopédia - pedagogika telesne a zdravotne postihnutých detí surdopédia - pedagogika sluchovo postihnutých detí tyflopédia - pedagogika zrakovo postihnutých detí Pomocné: patobiológia patopsychológia neurológia psychiatria pediatria sociálna patológia Stupne socializácie 1. stupeň - integrácia - úplne zapojenie postihnutého jedinca, je nezávislý a samostatný 2. stupeň - adaptácia - prispôsobenie za určitých okolnosti (nie je samostatný) 3. stupeň - utilita - sociálna upotrebiteľnosť; za pomoci iných urobí prácu 4. stupeň - inferiorita - neschopnosť zaradenia do pracovného zaradenia tzv. "nepoužiteľný" Externé odkazy FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.