Ninevija

Ninevija arba Ninevė (akad. URUNI.NU.A, Ninuwā = 𒌷𒉌𒉡𒀀, aram. ܝܼܢܘܹܐ‎, hebr. ‏נִינְוֶה‏‎ = Nīnewēh) – senovinis miestas, buvęs Aukštutinėje Mesopotamijoje, Tigro upės kairiajame krante, ties dabartiniu Mosulo miestu Irake. Savo laiku (~VII a. pr. m. e.) tai buvo didžiausias pasaulio miestas, Asirijos imperijos sostinė. Istorija Gyvenvietė žinoma nuo 5 tūkstantmečio pr. m. e. vidurio. Ankstyvieji archeologiniai sluoksniai siejami su Hasunos kultūra. 4 tūkstm. pr. m. e. Ninevija iškilo kaip religinis centras, kur buvo garbinama deivė Ištarė. Vėliau miestą nusiaubė keletas žemės drebėjimų. Ištarės šventykla atstatyta 2260 m. pr. m. e. Akado karaliaus Maništušu. 2900–2600 m. pr. m. e. mieste ėmė plėtotis keramika. XIV a. pr. m. e. miestą užvaldė Mitanijos karalystė, bet 1365 m. pr. m. e. asirų valdovas Ašurubalitas I atstatė Asirijos imperiją. Ninevijos reikšmė ėmė augti, imperijoje ji dėl įtakos varžėsi su Ašūru. Naujosios Asirijos karalystės laikais miestas plėtėsi, steigėsi šventyklų kompleksai. 705 m. pr. m. e. asirų valdovu tapus Sinacheribui, Ninevija tapo imperijos sostine – pastatyti milžiniški rūmai, gynybinės sienos, vartai, akvedukai. Mieste tuo metu galėjo gyventi 100–150 tūkst. žmonių, jo plotas užėmė 7 km². VII a. pr. m. e. pab. Asiriją ėmė puldinėti babiloniečiai, chaldėjai, medai, persai, skitai, kimerai. 612 m. pr. m. e. Ninevija buvo suniokota jungtinio priešų antpuolio. Ninevijos gyvenvietė dar gyvavo ilgą laiką, bet buvo nustojusi savo reikšmės. 627 m. dar minimas Ninevijos mūšis, kuriame kovėsi Bizantija ir Sasanidų Persija. Kraštą užvaldžius musulmonams, kitame Tigro krante ėmė augti Mosulas, kuris galutinai nustelbė Nineviją. Archeologija Archeologinę vietovę sudaro dvi kalvos (telai): Nabi Junusas ir Kulundžukas. XIX a. Ninevijos archeologinius tyrinėjimus pradėjo prancūzų atstovybė Mosule (jiems vadovavo Polis Emilis Bota). 1849 m. Didžiosios Britanijos tyrinėtojas Ostinas Henris Lajardas atkasė Sinacheribo rūmus ir Ašurbanipalo biblioteką su 22 000 molio lentelių. 1852 m. Hormuzdas Rasamas atkasė šiaurinius Ašurbanipalo rūmus. XX a. pr. Ninevijos Nabu šventyklą tyrė Britų muziejus (vadovas L. V. Kingas). 1927–1932 m., tyrinėdamas Ištarės šventyklą, K. Tomsonas surado Sinacheribo, Asarhadono ir Ašurbanipalo metraščius, bronzinę valdovo (Sargono arba Naramsino) skulptūrą (galvą). Ninevijos keramiką 1933 m. tyrė M. E. Malovanas. 1965–1971 m. Irako senienų departamentas pradėjo Ninevijos sienų ir vartų paiešką ir atstatymo darbus. XX a. 9 dešimtmetyje Ninevijos žemutinį miestą tyrė Kalifornijos universiteto Berklyje mokslininkai, Jungtinių Amerikos Valstijų archeologijos institutas. Prasidėjus Irako karui, miesto liekanos ėmė nykti dėl vandalizmo, plėšikavimo, karo veiksmų. Miestui pavojų kelia avarinės būklės Mosulo užtvanka. 2016 m. pr. dalį išlikusių Ninevijos sienų išgriovė Islamo valstybės kovotojai. Šaltiniai