משהד

מַשְׁהַד (בפרסית: ‏‏Ⓘ‏, מילולית: "מקום הַקְרָבָה", קרוב למילה הערבית "שהיד") היא העיר השנייה בגודלה באיראן ובירת הפרובינציה ח'וראסאן רזאווי שבצפון-מזרח המדינה. העיר ממוקמת כ-736 ק"מ מזרחית לבירה טהראן וכ-210 ק"מ דרום-מזרחית לאשגבאט בירת טורקמניסטן. גובהה 995 מטרים מעל פני הים. העיר קדושה לשיעים בשל מקדש האימאם א-רידא, שם נמצא קברו של האימאם השמיני עלי א-רידא (בפרסית נהגה שמו לעיתים קרובות אֵמאם רֵזה). מיליוני מאמינים שיעים פוקדים את הקבר מדי שנה. העיר ידועה גם כעירו של פירדוסי, המשורר האיראני שכתב את שאהנאמה, שנחשב לאפוס הלאומי של איראן, וקברו נמצא סמוך לעיר. תולדות משהד משהד שכנה על דרך המשי שהובילה מהמזרח הרחוק לאירופה. מאז המאה ה-15 היא הייתה לאחת הערים החשובות בפרס. במאה ה-18, השאה נאדיר, אשר מלך בשנים 1736–1747, עשה אותה לבירתו. בשנת 1935 קבוצה של מורדים אסלאמיסטים התבצרו במקדש האימאם א-רידא במחאה נגד מדיניותו החילונית של השאה רזא ח'אן. העיר ידועה גם כמקום הולדתם של המנהיגים העליונים של איראן האייתוללה עלי ח'אמנאי ובנו מוג'תבא ח'אמנאי, וכן של נשיא איראן השמיני אבראהים ראיסי. לצד זאת היא גם מקורה של הקהילה היהודית "אנוסי משהד", שחבריה היו אנוסים לחיות כמוסלמים במשך 120 שנה, אך המשיכו לשמור על יהדותם בסתר. במהלך מבצע עם כלביא תקף חיל האוויר מטוס תדלוק בעיר במרחק של 2,300 קילומטרים מישראל. ההפגנות באיראן (2025–2026) שפרצו בשני גלים על רקע המשבר הכלכלי במדינה הגיעו גם אל העיר משהד. תנועת המחאה חסרת הנהגה מרכזית, אך משכה אליה כוחות מלוכניים ומתנגדי משטר, בראשם עומד רזא פאהלווי, בנו של השאה שהודח בשנת 1979. ההפגנות מדוכאות בברוטליות בידי מנגנוני הביטחון ובהם משמרות המהפכה, הבסיג' והמשטרה. כלכלת העיר משהד היא מרכז חקלאות, מסחר ותחבורה, ופועלת בה תעשיית ייצור הרכב השנייה בגודלה באיראן. עם הענפים החשובים בכלכלתה נמנים פירות יבשים, אגוזים, זעפרן, ממתקים, אבנים יקרות כמו טורקיז, תכשיטי כסף וזהב, בשמים, מזכרות דתיות, מעילים ושטיחים. העיר משמשת גם מוקד לתיירות מין של גברים שיעים מעיראק ולבנון, המגיעים אליה לשם "נישואין זמניים" ("מותעה") עם נשים מקומיות. נמל התעופה הבין-לאומי משהד-שהיד האשמי-נז'אד נבנה בשנת 1955 והוא משרת את תושבי העיר והמבקרים בה. הוא נמל התעופה השני בגודלו באיראן אחרי נמל התעופה בטהראן. דמוגרפיה על פי מפקד האוכלוסין האחרון של איראן, שנערך בשנת 2016, בעיר מתגוררים מעל שלושה מיליון בני אדם, רובם המכריע פרסים. קבוצות אתניות אחרות הם כורדים וטורקמנים שהיגרו רובם לעיר מהמחוז הסמוך של צפון ח'וראסאן. בעיר קיימת גם קהילה משמעותית של תושבים ממוצא ערבי שנטמעו בתרבות הפרסית וכבר אינם מדברים ערבית, אך שמרו על מאפיינים ייחודיים מסוימים מן התרבות הערבית בתחום הקולינריה ובמנהגי הדת. בעיר מתגוררים גם מהגרים מאפגניסטן, עיראק ופקיסטן. ערים תאומות אינדונזיה סורבאיה, אינדונזיה פקיסטן קראצ'י, פקיסטן פקיסטן לאהור, פקיסטן עיראק כרבלא, עיראק עיראק נג'ף, עיראק מלזיה קואלה לומפור, מלזיה (מ־2006) הרפובליקה העממית של סין אורומצ'י, שינג'יאנג, הרפובליקה העממית של סין אפגניסטן מזאר-י שריף, אפגניסטן תמונות מהעיר אקלים ראו גם אנוסי משהד הרכבת הקלה של משהד קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של משהד מסע מצולם בעיר משהד ואתריה המרכזיים משהד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר אנוסי משהד בישראל ד"ר רבקה שפק-ליסק, אנוסי משהד(הקישור אינו פעיל) - אומדיה - מקור חשוב לחלק מהערך קהילת משהד, אתר אנוסי משהד בישראל משהד (איראן), דף שער בספרייה הלאומית הערות שוליים