Tunb-øyene

Tunb-øyene er to øyer som ligger 12 kilometer fra hverandre øst og 20 kilometer sør for den iranske øya Qeshm i Persiabukten. De blir administrert som deler av den iranske provinsen Hormozgan, men De forente arabiske emirater opprettholder territorielt krav over øyene, som del av emiratet Ras al-Khaimah. Den største av Tunb-øyene har et overflateareal på 10,3 km². Den er kjent for sin røde jord. Det finnes motstridende beskrivelser av befolkningen: Mens noen kilder oppgir at det er mellom noen få dusin og noen få hundre innbyggere, beskriver andre øya som uten innfødt sivilbefolkning. Det er rapportert at det er en iransk garnison og marinestasjon, en flybase, et fiskelager og en gruve for utvinning av rødjord (som er betydningsfull for blant annet jordbruk). Lille-Tunb har et overflateareal på 2 km² og er ubebodd med unntak av en liten flyplass, havn og en befestet iransk militærenhet. Naboøya Abu Musa ligger lenger sør. Tunb-øyene ligger i vestre ende av skipsleden. Nærmeste beboelse på det iranske fastlandet er havnebyen Bandar Lengeh i nord. Toponymi Toponymien til stedsnavnet Tonb er sannsynligvis av persisk opprinnelse. I den lokale persiske dialekten(e) i Sør-Persia betyr substantivet Tomb og Tonb, med sin diminutivform (forkortingsform) Tonbu eller Tombu, slik det ble brukt om Lille Tonb (Nāmiuh eller Nābiuh Tonb), «ås» eller «lav høyde» (jf. middelalderlatin tumba og gammelgresk tymbos, med samme betydning, opphøyd form, «gravhaug»). Begrepene har samme betydning i det større dari-persiske språksystemet; dette forklarer delvis sporene av tonb og tonbu i toponymene som finnes i Bushehr- og Lengeh-regionene, omtrent 480 km fra hverandre. Det finnes andre toponymer som Tonb-e Seh i Tangestān og Tonbānu på øya Qeshm.[5] Historie Den 29. november 1971, kort tid før slutten av det britiske protektoratet og dannelsen av De forente arabiske emirater tok Iran delvis kontroll over øya Abu Musa under en avtale om felles administrasjon sammen med emiratet Sharjah, der begge sider nominelt opprettholdt sine separate krav. En dag senere, den 30. november 1971, tok Iran med makt kontroll over Tunb-øyene og Abu Musa ved overmanne den lille arabiske politistyrken som var stasjonert der. I de påfølgende tiårene forble saken en kilde til friksjon mellom de arabiske statene og Iran. Samarbeidsrådet for de arabiske statene i Gulfen erklærte gjentatte ganger støtte til De forente arabiske emiraters krav. Bilaterale samtaler mellom De forente arabiske emirater og Iran i 1992 mislyktes. De forente arabiske emirater har forsøkt å bringe tvisten inn for Den internasjonale domstolen. Iran nekter å gjøre det. Teheran uttalte at øyene alltid har tilhørt dem, ettersom de aldri har gitt avkall på besittelsen av øyene, og at de er en integrert del av iransk territorium. Emiratet Ras al-Khaimah hevdet at øyene var under kontroll av sjeiker fra dynastiet Al Qasimi, hvorav en gren administrerte havnen i Bandar Lengeh i nåværende Iran for den persiske regjeringen fra ca. 1789 til 1887, og at De forente arabiske emirater, som etterfølger til fedrenearv, kan arve deres rettigheter. Iran svarer med å hevde at de lokale Qasimi-herskerne i en avgjørende del av de foregående århundrene faktisk var basert på den iranske, ikke den arabiske, kysten, og dermed hadde vært persiske undersåtter. De forente arabiske emirater omtaler uansett øyene som «okkuperte». Fotnoter Referanser Litteratur Haghshenas, Seyyed Ali (2010): Iran Historical Sovereignty over the Tunbs and BuMusa Islands, Tehran, Iran. Mirfendereski, Guive (Sommer–høst 1996): «The Toponymy of the Tonb Islands», Iranian Studies, 29 (3/4), s. 297–320. Eksterne lenker (en) Greater and Lesser Tunbs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons «The Greater Tumb & Lesser Tumb», Uaeprison.com «Islands Dispute Unlikely To Disrupt Improving UAE Ties», Pars Times