משמרות המהפכה האסלאמית

מִשמְרות המהפכה האסלאמית, או בשמם הרשמי כוחות מִשמר המהפכה האסלאמית (בפרסית: سپاه پاسداران انقلاب اسلامی, בתעתיק עברי: ספאה-י פאסדאראן-י אנקלאב-י אסלאמי), המכונים בקיצור פסדראן (בפרסית: پاسداران), הם כוח צבאי איראני וארגון טרור אסלאמיסטי-שיעי שתפקידו העיקרי להגן על המשטר האסלאמי השיעי הקיים כיום במדינה, וכן לשרת את האינטרסים של איראן במדינות זרות. הארגון הוא חלק מהכוחות המזוינים של איראן. פעילותו כוללת מימון של טרור, אימונים צבאיים, ארגון והדרכה צבאית, אספקת אמצעי לחימה ואף ביצוע פעולות טרור עצמאיות. כוח משמרות המהפכה מוגדר כארגון טרור על ידי האיחוד האירופי, ארצות הברית, קנדה, בחריין, פרגוואי, ערב הסעודית, אוקראינה, אקוודור, ישראל, אוסטרליה קוסטה ריקה ובריטניה. לפי הערכות, למשמרות המהפכה יש בין 125,000 ל-190,000 לוחמים סדירים. משמרות המהפכה (הנקראים גם בשם הקיצור "פסדראן") מאורגנים בצורה הדומה לצבא איראן, אך בהיקף מצומצם יותר. הם מורכבים מחמש "זרועות": זרוע יבשה, זרוע אוויר (האחראית גם על יחידת הטילים האסטרטגיים של איראן), זרוע ימית, כוחות מיוחדים המכונים "כוח קודס", ויחידות מיליציה בשם בסיג', הזוכות לאימון צבאי מועט יחסית ומשמשות גם ככוחות ביטחון פנים (מעין משטרה). כיום אין קשר בין הפיקוד של משמרות המהפכה לפיקוד של צבא איראן, אולם נערכים דיונים לגבי כך. משמרות המהפכה מואשמים בשבירת היציבות במזרח התיכון ובהפצת טרור במזרח התיכון ובמקומות נוספים בעולם. היסטוריה המשמרות הוקמו ב־5 במאי 1979 ככוח הנאמן לאייתוללה ח'ומייני, לאיזון נגד צבא איראן, שטופח על ידי השאה ונתפש על ידי מנהיגי המהפכה ככוח שאין לתת בו אמון. לאחר המהפכה האסלאמית התנהל ויכוח בקרב המשטר האם להמשיך את קיומו של צבא איראן, או להסתפק בכוח המהפכני הלוחם של המשמרות. עם זאת, התקפות הכוחות הסדירים הגדולים של עיראק הפכו דיון זה לבלתי רלוונטי, ומשמרות המהפכה גדלו לכוח צבאי מלא במהלך מלחמת איראן–עיראק. במהלך המלחמה הוקצו לכוחות משמרות המהפכה משאבים גדולים יותר וחימוש עדיף על פני צבא איראן. כוחות המתנדבים של משמרות המהפכה, הבסיג', לא זכו לאימונים רציניים או לחימוש מעבר לנשק קל במהלך מלחמת איראן–עיראק. הבסיג' היה אחראי לגלי המתאבדים שהפעילה איראן בהסתערות על כוחות עיראקיים וטיהור שדות מוקשים בגבול בדרום עיראק בין היתר על ידי "ילדי המפתחות". הכוח הסדיר של משמרות המהפכה מונה כיום כ-190 אלף לוחמים סדירים, לאחר שירד משיאו ב-1988, אז מנה כ-300 אלף. משנות האלפיים רבים מבכירי הממשל האיראני הנוכחי שירתו בעברם במשמרות המהפכה, כולל נשיא איראן לשעבר מחמוד אחמדינז'אד, ששירת בו במהלך מלחמת איראן–עיראק. בספטמבר 2007 מונה למפקד משמרות המהפכה הגנרל מוחמד עלי ג'עפרי, ששירת בארגון מאז 1981 ועודד שימוש בכוח צבאי נגד מהומות הסטודנטים באוגוסט 1999. ג'עפרי החליף בתפקיד את הגנרל יחיא רחים ספאווי, שמונה ליועצו הצבאי של עלי ח'אמנאי. עם כניסת ג'עפרי לתפקידו, הוא יזם שני שינויים מבניים במשמרות המהפכה: ראשית, הוא הכפיף באופן מוחלט את מפקדת הבסיג' להנהגת משמרות המהפכה. שנית, הוא יצר 31 מפקדות אזוריות (אחת לכל מחוז איראני ושתיים במחוז טהראן המאוכלס בצפיפות). יצירת המפקדות האזוריות נועדה להקל על גיוס חיילים לכוח, ונראה כי נועדה להקל על ההתמודדות עם איומים פנימיים של כוחות אופוזיציה אלימים וגם כדי למנוע מצב של קריסת מערך ההגנה של הכוח במקרה של תקיפת המפקדה בטהראן. ב-26 בספטמבר 2007 קיבל הסנאט של ארצות הברית החלטה תקדימית ברוב של 76 תומכים מול 22 מתנגדים, להצהיר על משמרות המהפכה כעל ארגון טרור. ביולי 2012 הצהירו כוחות הביטחון בהודו כי משמרות המהפכה האיראניים הם שביצעו את פיגוע הטרור נגד רכב שגרירות ישראל בניו דלהי בפברואר 2012. ב-21 באפריל 2019 הודיע המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי על מינויו של חוסיין סלאמי, שהיה עד אז סגנו של המפקד מוחמד עלי ג'עפרי, למפקד משמרות המהפכה. הכרה במשמרות המהפכה כארגון טרור באוקטובר 2018, ערב הסעודית ובחריין הכריזו על משמרות המהפכה כארגון טרור. ב-8 באפריל 2019 הכניסה מחלקת המדינה של ארצות הברית את משמרות המהפכה לרשימת ארגוני הטרור הזרים ובכך הכריזה ארצות הברית עליו כארגון טרור. ב-18 בינואר 2023 קבע הפרלמנט של האיחוד האירופי ברוב מוחץ כי משמרות המהפכה הם ארגון טרור, אך בפגישת שרי החוץ של האיחוד הוחלט במקום זאת להוסיף שמות ספציפיים לרשימת האישים שעליהם מוטלות סנקציות. בינואר 2024 הכריז שר הביטחון הישראלי יואב גלנט על משמרות המהפכה כארגון טרור. ביוני 2024 הכירה קנדה במשמרות המהפכה כארגון טרור. באפריל 2025 הכירה פרגוואי במשמרות המהפכה כארגון טרור. באוגוסט 2025 הכירה אוסטרליה במשמרות המהפכה כארגון טרור. בספטמבר 2025 הכירה אקוודור במשמרות המהפכה כארגון טרור. בינואר 2026, לאחר טבח המפגינים באיראן, המליצו שרי החוץ של האיחוד האירופי להכיר במשמרות המהפכה כארגון טרור ובפברואר הם הוגדרו על ידי האיחוד האירופי באופן רשמי כארגון טרור. באותו החודש, גם אוקראינה הכירה במשמרות המהפכה כארגון טרור. ב-2 במרץ 2026, לאחר כניסת חזבאללה בתמיכת משמרות המהפכה למבצע שאגת הארי, ממשלת לבנון הכריזה כי היא אוסרת על הארגון לפעול במדינה. ב-17 במרץ 2026, על רקע מבצע שאגת הארי, האספה הלאומית של אלבניה אימצה החלטה המכריזה על איראן כנותנת חסות לטרור והכריזה על משמרות המהפכה כארגון טרור. ב-20 במרץ 2026, משרד החוץ הישראלי הודיע כי איסלנד, מולדובה, בוסניה והרצגובינה, מונטנגרו, מקדוניה הצפונית וליכטנשטיין הכירו במשמרות המהפכה כארגון טרור בעקבות החלטת האיחוד האירופי. בהמשך החודש, גם סרביה הצטרפה להכרזה על משמרות המהפכה כארגון טרור. ב-1 באפריל 2026, נשיא ארגנטינה חאבייר מיליי הכריז על משמרות המהפכה כארגון טרור, לאחר שהכריז על כוח קודס כארגון טרור כבר בינואר אותה השנה. בהצהרה נכתב כי "ארגנטינה תאפשר הטלת סנקציות פיננסיות והגבלות מבצעיות שמטרתן להגביל את יכולתה של איראן לפעול במדינה". ב-8 באפריל 2026, קוסטה ריקה הכירה במשמרות המהפכה כארגון טרור. ב-14 באפריל 2026, טרינידד וטובגו הכירה במשמרות המהפכה כארגון טרור. ב-15 במאי 2026, הונדורס הכירה במשמרות המהפכה כארגון טרור. ב-13 ביולי 2026, הממלכה המאוחדת הכירה במשמרות המהפכה כארגון טרור. משימות הארגון בין משימותיו המרכזיות של ארגון המודיעין של משמרות המהפכה ניתן לציין: סיכול טרור וחתרנות פוליטית מצד ארגוני טרור, ארגוני אופוזיציה ומבקרי משטר מבית ומחוץ. כחלק מאחריותו אחראי ארגון המודיעין על אגף 2-A בכלא אווין בטהראן, המשמש לכליאת אסירים פוליטיים. פעילות זו התגברה לנוכח גלי המחאה העממי. השתתפות פעילה בדיכוי מחאות ומהומות, כמו אלה שפקדו את איראן בסוף 2017 תחילת 2018 ובסוף 2019 ("מהומות הדלק"). פיקוח ואכיפה לצורך שמירה על ערכי המוסר במרחב הפיזי והווירטואלי. מאבק ב"חדירה תרבותית מערבית" ובעבירות מוסר. פעילות נגד בדלנות אתנית ו"סטייה דתית", כגון מסדרים צוּפים, בהאים, ביטויים של "כת השטן" וכיוצא באלה. סיכול פשיעה חמורה, כגון הלבנת כספים, סמים, אלכוהול ואמצעי לחימה. מאבק בשחיתות כלכלית, בסחר בלתי־חוקי במטבע חוץ ובהברחת סחורות. לכידת מתנגדי משטר בחו"ל. לדוגמה, רוחאללה זם, עיתונאי ומתנגד המשטר, שהתגורר בפריז, נחטף על ידי ארגון המודיעין עם הגעתו לנמל התעופה הבין-לאומי של בגדאד. זם נודע בעיקר בהפעלת ערוץ טלגרם, שהקים בשנת 2015 ומילא תפקיד משמעותי בארגון גל המחאה שפרץ באיראן בשלהי 2017. מעצר אזרחים בעלי אזרחות איראנית. בשנים האחרונות עצר ארגון המודיעין עשרות בעלי אזרחות כפולה והאשימם בריגול, בעיקר לצורך קידום עסקאות לשחרור אסירים בין איראן למדינות המערב או לצורך דרישת כופר. מאבק בקורונה, כחלק ממעורבות משמרות התפשטות הנגיף ולסיוע לנפגעים, למשל ייצור וחלוקה של ציוד רפואי וסיכול אגירת ציוד רפואי, כגון: מסכות, כפפות כירורגיות וחומרי חיטוי. מעמדו של ארגון המודיעין של משמרות המהפכה בעשור האחרון והרחבת משימותיו, משקפים מגמה כוללת של התחזקות כוחם של משמרות המהפכה האיראניות, הממלאות כיום תפקיד משמעותי במערכת הפוליטית האיראנית, כמו גם בכלכלה. מבנה משמרות המהפכה יחידות הארגון יחידות הפועלות במקביל לצבא איראן זרוע היבשה – זרוע היבשה של ארגון משמרות המהפכה האסלאמית באיראן; כיום מפקד עליה בריגדיר גנרל מוחמד כרמי. חיל האוויר והחלל – הזרוע האווירית של משמרות המהפכה; כיום מפקד עליה בריגדיר גנרל חוסיין מוסאווי. הייתה בפיקודו של בריגדיר גנרל אמיר עלי חאג'יזאדה עד להריגתו ב"מבצע עם כלביא". חיל הים – הזרוע הימית של משמרות המהפכה האסלאמית; מפקד הזרוע היה עלי-רזא תנגסירי, שנהרג במבצע שאגת הארי. יחידות הפועלות מחוץ לגבולות איראן כוח קודס – יחידת העילית של משמרות המהפכה, אחראית לכל המבצעים החשאיים מחוץ לגבולות איראן. היחידה הוקמה על ידי אחמד וחידי, וכיום מפקד עליה הקצין אסמאעיל קאאני. יחידות האחראיות על אזרחי איראן בסיג' – כוח עזר העוסק באכיפת פיקוח המדינה על החברה. היחידה הוקמה על ידי האייתוללה חומייני. ע'ולאם רזא סולימאני פיקד עליה עד להורגו במבצע שאגת הארי. מנגנוני מודיעין וביטחון ארגון המודיעין – כוח הפועל לשפר את יכולת השליטה וההתמודדות של הארגון עם אתגרים ביטחוניים פנימיים בשגרה ובמצבי חירום. עמד בראשו מוחמד כאזמי עד להריגתו במבצע עם כלביא; לאחריו מונה מג'יד ח'אדמי, שנהרג במבצע שאגת הארי. יחידת אבטחת הסייבר – יחידה האחראית על לוחמת סייבר ואבטחת סייבר. חיל ההגנה והביטחון הגרעיני – אחראית לשמור על מומחים בנושא הגרעין ולהגן על מתקני הגרעין מארגונים בתוך איראן. כיום מפקד עליה אחמד חַק-טַלַבּ (احمد حق‌طلب). השפעה יצירת ארגונים דומים בנובמבר 2023 הכוחות המזוינים של אפגניסטן יצרו בעזרת איראן ארגון דומה למשמרות המהפכה. ראו גם אל-חשד א-שעבי עסאיב אהל אל-חק גדודי אל-אשתר תנועת האצילים כוח קודס מיליציות פרו-איראניות קישורים חיצוניים משמרות המהפכה, באתר Global Security (באנגלית) כוח קדס, יחידת עילית של משמרות המהפכה באיראן, משמש כחוד החנית של מתקפת הטרור האיראנית המתבצעת נגד ישראל ברחבי העולם בשיתוף פעולה עם חזבאללה, באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור, 7 באוגוסט 2012 צבי בראל, משמרות המהפכה באיראן: האגרוף של חמינאי, באתר הארץ, 25 ביוני 2009 שרה ליבוביץ -דר, מבט לעומק האויב: הצצה למשמרות המהפכה האיראניות, באתר nrg‏, 29 בספטמבר 2012 משמרות המהפכה האסלאמית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רז צימט, ארגון המודיעין של משמרות המהפכה, מבט מל"מ גיליון 88, פברואר 2021, עמ' 56–59 משמרות המהפיכה האסלאמית (איראן), דף שער בספרייה הלאומית Afshon Ostovar, Vanguard of the Imam: Religion, Politics, and Iran's Revolutionary Guards, Oxford University Press, 2016, ISBN 978-0-19-938789-2. (באנגלית) הערות שוליים