כיפת סולטאניה

כיפת סולטאניה (בפרסית: گنبد سلطانیه, בתעתיק עברי: גונבד סולטאניה), הידועה גם כ"קבר אולג'ייטו", היא מבנה מונומנטלי מהמאה ה-14 השוכן בעיר סולטאניה שבפרובינציית זנג'אן באיראן. זהו אחד הדגמים הבולטים של האדריכלות האילח'אנית והוא הוכרז בשנת 2005 אתר מורשת עולמית של אונסק"ו. היסטוריה המבנה הוקם בין השנים 1302 ל-1312 לפי פקודתו של השליט האילח'אני השמיני, סולטאן מוחמד ח'ודאבנדה (24 במרץ 1282 – 16 בדצמבר 1316), המוכר בשם אולג'ייטו (1304–1316). על פי מקורות היסטוריים מוסלמיים בני התקופה, המבנה תוכנן במקור כדי לשמש כמאוזוליאום של עלי בן אבי טאלב וחוסיין בן עלי, הדמויות המרכזיות באסלאם השיעי, מתוך כוונה להעביר את שרידיהם מנג'ף ומכרבלא שבעיראק לסולטאניה. לאחר שהתוכנית נתקלה בהתנגדות דתית ועממית, הועיד אולג'ייטו את המבנה לשמש אחוזת הקבר של עצמו והוא נקבר במקום לאחר מותו בשנת 1316. אדריכלות מבנה מתומן המתנשא לגובה של כ-49 מטרים ובראשו כיפה מרכזית רחבה, שקוטרה כ-25 מטרים. כיפה זו נחשבת לאחת מכיפות הלבנים העתיקות והגדולות בעולם, והיא מהווה דוגמה מוקדמת למבנה של כיפה בעלת דופן כפולה – טכניקה הנדסית שהעניקה למבנה יציבות ואפשרה את הישרדותו ברעידות אדמה לאורך ההיסטוריה. חלקה החיצוני של הכיפה חופה באריחי קדרות מזוגגים בגווני טורקיז ותכלת ובשמונת קודקודי המתומן הוקמו שמונה צריחי מינרט גבוהים, המקיפים את הכיפה. חלק מהמבנים המשניים שהקיפו את המאוזוליאום המקורי, כגון מדרסות ובתי הארחה, חרבו לאורך השנים, ושרדו רק שרידיהם הארכאולוגיים. פנים המבנה פנים המבנה קושט בעיטורי סטוקו, פסיפסים ואריחי פאיאנס מורכבים ובכתובות קליגרפיות של פסוקי קוראן. במהלך התקופה המאוחרת של כהונת אולג'ייטו, חלו שינויים בעיצוב הפנים, וחלק מעיטורי האריחים המוקדמים כוסו בשכבות טיח וצבע חדשות. חשיבות והשפעה אדריכלית המבנה ההנדסי של הכיפה היווה פריצת דרך באדריכלות הפרסית והאסלאמית. חוקרי תולדות האדריכלות, ובהם ארתור אפאם פופ (Arthur Upham Pope), ציינו כי המבנה של כיפת סולטאניה, ובפרט טכניקת הדופן הכפולה והמבנה המרחבי שלו, סללו את הדרך להקמת מבנים מונומנטליים מאוחרים יותר ברחבי העולם המוסלמי, כגון קבר גור-י אמיר בסמרקנד ומבנה הטאג' מהאל באגרה שבהודו. שיפוצים במהלך המאה ה-20 וה-21 עבר המבנה מספר סבבים של שיקום ושימור על ידי הארגון הממשלתי האיראני למורשת תרבותית (ICHTO). קישורים חיצוניים ביאורים הערות שוליים