בישאפור

בישאפור (בפרסית אמצעית: Vēh-Šābuhr או Bēšābūr; בסורית: ܒܝܫܗܒܘܪ; בערבית: بیشابور) הייתה עיר עתיקה באיראן ואחת מבירות האימפריה הסאסאנית, ליד העיר קאזרון. עיר זו, הרשומה בין אתרי המורשת העולמית של איראן, משתרעת על שטח של כ-200 דונם ומכילה קומפלקס עשיר של מונומנטים ומבנים היסטוריים. היסטוריה בישאפור נוסדה בשנת 266 לספירה בפקודתו של שאפור הראשון לציון ניצחון הסאסאנים על האימפריה הרומית, והיא נותרה אחת הערים החשובות ביותר באימפריה עד לכיבוש פרס על ידי המוסלמים. לאחר תחילת התקופה האסלאמית, העיר דעכה בהדרגה, ורוב תושביה היגרו לקזרון עקב חורבנה במלחמה. בישאפור היא אחת הערים העתיקות הבודדות באיראן שנבנו על פי עקרונות תכנון רחובות שתי וערב. בתקופה הסאסאנית, היא התחרתה בערים הגדולות והמשגשגות של האימפריה הביזנטית, כמו אנטיוכיה וביזנטיון. על פי מקורות היסטוריים, בישאפור הייתה עיר פורייה וירוקה מוקפת ביצורים גבוהים, והיו לה ארבעה שערים בשם הורמוז, מהר, בהרם ושהר. היא הכילה גם שני מקדשי אש המכונים סאסאן וגונבד-א גולשאן. העיר, שאורכה כ-2 קילומטרים ורוחבה כקילומטר אחד, תוכננה על פי תוכנית מלבנית עם שני רחובות ראשיים הנמשכים צפון-דרום ומזרח-מערב, ומצטלבים במרכז העיר. לאורך צירים אלה וברשת הרחובות והסמטאות הזוויתית הישרה ניצבו ארמונות מלכותיים מעוטרים בעושר רב בתבליטי טיח, איוואנים מעוטרים בפסיפס, מקדשים, אולמות קהל מרווחים ומבנים מורכבים אחרים הכוללים כותרות גדולות מגולפות ועיטורים אדריכליים. בישאפור היא אחד האתרים הארכאולוגיים העיקריים באזור קאזרון, הידוע במורשתו הסאסאנית העשירה. אטימולוגיה המילה בישאפור מורכבת משני חלקים: "ביי" ו"שאפור". החלק הראשון בשפה הפרסית התיכונה פירושו גדול, אדון ומלך. החלק השני הוא שמו של מייסד העיר, שאפור הראשון משושלת הסאסאנים. לפיכך, משמעות המילה בישאפור יכולה להיות: 'שאפור הגדול' או 'שאפור האדון'. במקורות מסוימים, בישאפור מכונה גם 'ארמון שאפור'. מקורות היסטוריים מסוימים רואים ב'בישאפור' גם צורה שונה של המילה Banāy-e Shapur שפירושה בניין שאפור. עם זאת, יש הסבורים שבשל העובדה שבוני בישאפור עשו את המודל של העיר אנטקיה וצו שאפור הסאסאני לבנות עיר טובה יותר מאנטקיה, שמה שונה מ- Beh-Az-Antakya-Shapur או Beh-Az-Andiv-Shapur ל-Bishapur. השם בישאפור מוטבע גם על מטבעות סאסאנים בצורת Bish (בקיצור) ו-Veshapur. שם זה הוטבע על מטבעות בכתב פהלווי בתקופה הסאסנית ובכתב כופי בתקופה האסלאמית. עם זאת, שמה הנפוץ של העיר תמיד היה בישאפור. גאוגרפיה העיר העתיקה בישאפור ממוקמת ליד עמק צ'וגאן ונהר שאפור, 15 קילומטרים מערבית לקאזרון, בדרום מערב איראן. בישאפור נבנתה ליד מעבר נהר ובאותו אתר יש גם מבצר עם מאגרים חצובים בסלע ועמק עם שישה תבליטי סלע סאסאניים. רישום לאומי ועולמי העיר העתיקה בישאפור נרשמה ב-16 בספטמבר 1931 כאחד מאתרי המורשת הלאומית הראשונים של איראן. העיר גם נרשמה רשמית ברשימת אתרי המורשת העולמית במושב המורשת העולמית ה-42 שנערך בבחריין ב-30 ביוני 2018. קישורים חיצוניים הערות שוליים