Karalienės laiptuotasis šulinys

Karalienės laiptuotasis šulinys (hind. रानी की वाव = Rānī kī vāv, gudž. રાણકી વાવ = Rāṇakī vāv) – laiptuotasis šulinys vakarų Indijoje, Gudžarate, Patano mieste, ant Sarasvatės upės kranto. Pastatytas XI a., valdant Gudžarato Čalukjams. Jo statyba rūpinosi karaliaus Bhymos I žmona Udajamatė. Apie tai minima XIV a. metraštininko Merutungos veikale Prabandha-cintāmaṇi. Vėliau šulinį užnešė upės dumblas. 1981–1987 m. Karalienės laiptuotasis šulinys buvo atkastas ir restauruotas. 2014 m. paskelbtas pasaulio paveldo objektu kaip puošniausias iš tokio tipo šulinių. Karalienės laiptuotasis šulinys yra 65 m ilgio, 20 m pločio ir 28 m gylio. Statinio dugne yra 23 m gylio vandens rezervuaras. Statinys sudarytas iš 7 aukštų, įrengti koridoriai, juosiami kolonadų. Visos šulinio sienos, kolonos, nišos gausiai išpuoštos šventykloms būdingais bareljefais: religinėmis scenomis, dievų ir kitų mitinių būtybių atvaizdais (įvairios Višnaus hipostazės, Šiva, Brahma, Indra, Ganeša, Kubera, Lakšmė, Parvatė, Sarasvatė, Čamunda, Apsaros, devynios planetos ir kt.), kasdieniškomis scenomis, geometriniais, augaliniais motyvais. Susiję pasaulio paveldo objektai Filipinai Filipinų Kordiljerų ryžių terasos (1995); Kinija Čingčengo kalnas ir Dudziangjano irigacinė sistema (2000); Omanas Omano afladžo irigacinės sistemos (2006); Etiopija Konsų kultūrinis kraštovaizdis (2011); Indonezija Balio kultūrinis kraštovaizdis: Subakas kaip Tri Hita Karana filosofijos manifestacija (2012); Kinija Honghės hanių ryžių terasų kultūrinis kraštovaizdis (2013); Iranas Persų kanatas (2016). Šaltiniai