Andhra Pradešas

Andhra Pradešas (telug. ఆంధ్ర ప్రదేశ్ , urd. آندھرا پردی) – viena iš keturių pietinių Indijos valstijų. Ribojasi su Odiša šiaurėje, Bengalų įlanka rytuose, Tamilnadu pietuose ir Telangana ir Karnataka vakaruose. Administracinis centras – Haidarabadas (į sudėtį neįeina). 2014 m. nuo Andhra Pradešo atskirta Telanganos valstija. Istorinis Pietų Azijos subregionas Andhra Pradešo valstija iš dalies atitinka istorinio – kultūrinio Pietų Azijos subregiono teritoriją. Šis regionas, gyvenamas telugu tautos, nuo seno vadinamas Andhra. Jis nuo labai senų laikų turėjo savo valstybingumą ir savarankišką istoriją, iš čia ne kartą kilo didingos dinastijos, valdžiusios ir kitus Pietų Azijos regionus. Istorija Andhros valstybė nuo seno buvo minima senovės Indijos epuose Mahabharatoje, Ramajanoje. Jos geografinės ribos buvo Krišnos ir Godavario upės, tarp kurių ji buvo. Po neilgo Maurjų dinastijos valdymo III a. pr. m. e., Andhra iškovojo nepriklausomybę, valdoma Satavahanų dinastijos. Jai valdant valstybė kontroliavo visas vidurio Indijos sritis, o pirmaisiais mūsų eros amžiais – ir Magadhos karalystę šiaurėje. Tai buvo didžiausias Andhros suklestėjimas. Po Satavahanų dinastijos žlugimo II a. pabaigoje, valstybė visiškai subyrėjo į smulkias valstybėles. Andhroje ją pakeitė Ikškvakų dinastija, tačiau šalia jos egzistavo Brihatpalajanų, Anandagotrikų, Salankajanų, Višnukundinų dinastijos. Tuo pat metu hegemoniją susiskaldžiusioje teorijoje buvo įgiję tamilų Palavų dinastija iš Tamilakamo bei kanadų Čalukjų dinastija ir Karnatakos. 624 m. buvo lemtingi Andhrai, kadangi ji vėl tapo nepriklausoma, valdant Rytų Čalukjoms. Tuo metu valstybėje telugu kalba tapo oficialia, pradėjo formuotis telugų raštas (paremtas kanadų raštu) bei savarankiškas telugų identitetas. Čalukjos valdė iki XII a. pabaigos, su ilgu pertrūkiu X–XI a., kuomet Andhroje buvo įsigalėję Raštrakutai ir Čola imperija. XII–XIII a. buvo didžiausias Andhros suklestėjimas po satavahanų laikų, kuomet telugų Kakatija imperija valdė didžiules teritorijas. Nuo XIV a. šalyje prasidėjo krizė, susijusi su musulmonų įsiveržimais ir Delio sultonato agresija. Vidurio Indijoje susiformavo dvi didelės valstybės, kurios valdė ir Andhros teritorijas. Tai buvo musulmoniškas Bahmani sultonatas ir kiti Dekano sultonatai šiaurėje ir hinduistinė Vidžajanagaros imperija pietuose. XVII a. musulmoniškosios dalys buvo prijungtos prie Mogholų imperijos. Andhra susiskaldžiusi išliko ir Britų Indijos laikais. Tik iškovojus nepriklausomybę, naujoji valstija buvo sudaryta tautiniu principu, todėl dabar į ją įeina visos telugų gyvenamos sritys. Religijos Hinduizmas – 89,0 % Islamas – 9,2 % Krikščionybė – 1,6 % Didžiausi miestai Višakapatnamas – 1730,3 tūkst. gyv. (2011 m.) Vidžajavada – 1491,2 Gunturas – 873,9 Neloras – 564,1 Radžamandris – 478,1 Karnulas – 478,1 Tirupatis – 459,9 Kakinada – 442,9 Kadapa – 344,0 Anantapuras – 341,8 Čitūras – 265,6 Eluru – 250,6 Vizianagaramas – 239,3 Šaltiniai