Pohjois-Sentinel

Pohjois-Sentinel on Intialle kuuluva noin 60 neliökilometrin kokoinen saari Andamaanien saariryhmässä Bengalinlahdella. Saari on muodoltaan pyöreähkö, halkaisijaltaan noin 7–8 kilometriä, ja se on rantoja lukuun ottamatta sademetsän peitossa. Saari kuuluu Andamaanien ja Nikobaarien erityishallintoalueeseen. Maaliskuussa 2005 Andamaanien hallinto teki päätöksen, jonka mukaan saaren alkuperäiskansan asioihin sekaantuminen minimoidaan. Ulkopuolisilta pääsy saarelle on kielletty, ja Intian merivoimat sekä rannikkovartiosto partioivat saaren ympärillä estääkseen tunkeutumisyritykset. Kolmea mailia (n. viisi kilometriä) lähemmäksi saarta ei saa mennä. Noin 60 kilometriä Pohjois-Sentineliltä etelään sijaitsee Etelä-Sentinelin saari, joka on asumaton ja kooltaan vain 1,6 neliökilometriä. Maantiede Pohjois-Sentinel on pinta-alaltaan noin 60 neliökilometriä, pituudeltaan 7,8 kilometriä ja leveydeltään 7,0 kilometriä. Rantaviivaa on noin 32 kilometriä, ja saaren korkein kohta on 122 metriä merenpinnan yläpuolella. Saari kuuluu geologisesti Andamaanien ja Nikobaarien vulkaaniseen saaristoon, joka on syntynyt Intian laatan ja Burman laatan törmäyksessä Sundanhaudalla. Pohjois-Sentinel on merenalaisen vulkaanisen harjanteen huippu, joka on kohonnut tektonisen toiminnan seurauksena. Saaren kallioperä koostuu vulkaanisesta kivestä ja sedimenttikivestä. Saarta ympäröi laaja reunusriutta, joka suojaa rantoja. Ajan myötä kuollut koralli, aallokon toiminta ja alluviaalinen aines ovat muodostaneet hiekka- ja sorarantoja saaren ympärille. Saaren sisäosa on tiheän sademetsän peitossa. Vuosituhansien aikana kertynyt orgaaninen aines on muodostanut maaperäkerroksen vulkaanisen kallion päälle. Vuoden 2004 maanjäristys nosti saarta yhdestä kahteen metriin, minkä seurauksena suuria osia riutasta paljastui pysyvästi. Saaren etelärannikolla sijainnut Constancen saari yhdistyi maanjäristyksen jälkeen pääsaareen. Saaren kasvistoon kuuluu muun muassa sapotillapuita sekä mangrovepuita ja kookospalmuja. Eläimistöön kuuluu villisikoja ja kookosrapuja. Merialueella elää delfiinijä, merikilpikonnnia, haita ja runsaasti riuttakaloja. BirdLife International on julistanut saaren maailmanlaajuisesti tärkeäksi lintualueeksi, vaikka paikan päällä ei ole voitu tehdä tutkimuksia. Väestö Saaren asukkaat, sentinelit, ovat yksi maailman eristyneimmistä kansoista. He kieltäytyvät kontaktista ulkomaailman kanssa. Intian vuoden 2011 väestönlaskennassa saarella havaittiin 3 naista ja 12 miestä. Väestönlaskenta jouduttiin suorittamaan helikopterista joten tulos tuskin vastaa todellistä väestömäärä. Väestömäärän arviot vaihtelevatkin 39:n ja 500:n välillä. Naapurikansa onget kutsuvat saarta nimellä Chia daaKwokweyeh. Sentinelit ovat metsästäjä-keräilijöitä, jotka hankkivat ravintonsa sademetsästä ja kalastavat rannikkovesillä. He valmistavat kapeita puuveneitä, joita ohjataan seipäällä matalissa vesissä, toisin kuin läheinen ang-kansa, jotka eivät käytä veneitä. Sentinelien uskotaan elävän kolmessa ryhmässä. Heillä on kahdenlaisia asumuksia: suuria yhteisasuntoja, joissa on useita tulipaikkoja eri perheille, sekä tilapäisiä suojia ilman seiniä, joita nähdään joskus rannoilla. Naiset käyttävät kuituvyötä vyötäröllä sekä kaulanauhoita, ja miehet käyttävät paksumpia vyönauhoja sekä kaulakoruja ja päänauhoita. Aseistukseen kuuluvat keihäät, jouset ja nuolet. Vaikka sentineleitä kuvataan usein mediassa "kivikautisiksi", heidän elämäntapansa on todennäköisesti muuttunut ja sopeutunut vuosituhansien aikana. Nykyään he käyttävät metallia, jota on huuhtoutunut rantaan tai jota on saatu saaren riutoille ajautuneista hyllyistä. Rautaa teroitetaan ja käytetään nuolenkärkiin. Kontaktiyritysten historia Siirtomaa-ajan kontaktiyritykset 1800-luvun lopulla brittiläinen virkamies M.V. Portman johti retkikunnan Pohjois-Sentinelille tarkoituksenaan ottaa yhteyttä sentineleihin. Retkikuntaan kuului virkamiehiä, vankeja ja jo aiemmin kontaktoituja andamanilaisia. Sentinelit olivat paenneet, mutta retkikunta löysi vanhuksen luurangon, joka oli asetettu istuma-asentoon suureen astiaan ja piilotettu puun juurien väliin. Muutaman päivän kuluttua retkikunta tapasi iäkkään pariskunnan ja neljä lasta, jotka Portman sieppasi ja vei Port Blairiin "tieteen nimissä". Aikuiset sairastuivat pian ja kuolivat, ja lapset palautettiin saarelle lahjojen kera. Ei tiedetä, kuinka moni sentineli sairastui lasten mahdollisesti tuomiin tauteihin, mutta seuraukset olivat todennäköisesti tuhoisat. Portman totesi myöhemmin, ettei retkikunta saanut aikaan muuta kuin "lisännyt heidän yleistä pelkoaan ja vihamielisyyttään kaikkia tulijoita kohtaan". Intian hallituksen kontaktiyritykset 1970-luvulta lähtien Intian viranomaiset tekivät satunnaisia vierailuja Pohjois-Sentinelille yrittäen ystävystyä sentinelien kanssa. Eräällä matkalla rannalle jätettiin sikoja ja nukke; sentinelit keihästivät siat ja hautasivat ne nuken kanssa. 1980-luvulla vierailut yleistyivät, ja ryhmät jättivät lahjoja kuten kookospähkinöitä, banaaneja ja rautaa. Sentinelien reaktiot vaihtelivat: toisinaan he vaikuttivat ystävällisiltä, toisinaan he ampuivat nuolia vierailijoita kohti. Vuonna 1991 sentinelit ensimmäistä kertaa lähestyivät vierailijoita ilman aseita ja kahlasivatkin mereen venettä kohti hakemaan kookospähkinöitä. Ystävälliset kohtaamiset eivät kuitenkaan jatkuneet, ja myöhemmät vierailut olivat usein väkivaltaisia. Vuonna 1996 säännölliset lahjoitusvierailut lopetettiin. Viranomaiset alkoivat kyseenalaistaa kontaktiyritysten järkevyyden, kun sentinelit vaikuttivat terveiltä ja kukoistavilta. Kontaktilla oli ollut tuhoisia seurauksia naapurikansoille: ongien väestö väheni 85 prosenttia ja suurandamaanien 99 prosenttia, kun taas jangilit tuhoutuivat kokonaan. Vuoden 2004 tsunamin jälkeen viranomaiset tarkistivat helikopterista sentinelien tilanteen. Eräs sentinelimies kuvattiin ampumassa nuolia helikopteria kohti. Survival Internationalin ja paikallisten järjestöjen kampanjoinnin jälkeen Intian hallitus luopui lopullisesti kontaktisuunnitelmistaan. 2000-luvun tapahtumat Tammikuussa 2006 kaksi intialaista kalastajaa, Sunder Raj ja Pandit Tiwari, ankkuroivat veneensä laittomasti Pohjois-Sentinelin lähelle yöpyäkseen salametsästettyään saaren vesillä. Vene irtosi ankkurista ja ajautui rantaan, ja molemmat miehet surmattiin. Marraskuussa 2018 yhdysvaltalainen lähetyssaarnaaja John Allen Chau rantautui laittomasti saarelle yrittäen käännyttää sentineleitä kristinuskoon. Hänet surmattiin. Maaliskuussa 2025 yhdysvaltalainen sosiaalisen median vaikuttaja Mykhailo Viktorovytš Poljakov rantautui laittomasti saarelle muutamaksi minuutiksi. Hän ei nähnyt ketään, mutta jätti "lahjoiksi" kolajuomatölkin ja kookospähkinän. Intian viranomaiset pidättivät hänet, ja häntä uhkasi vankeustuomio. Lähteet Bhaumik, Subir: Extinction threat for Andaman natives (Andamaanien hallinnon päätös sekaantumisen minimoimisesta) BBC News. 5.3.2005. Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 27.3.2006. (englanniksi) At least somebody is willing to defend their borders (Steve Sailerin raportti tammikuun 2006 tapahtumista) Steve Sailer: iSteve. 7.2.2006. Viitattu 27.3.2006. (englanniksi) Viitteet Aiheesta muualla ESA:n (European Space Agencyn) kuva Pohjois-Sentinelin saarelta