הארימנדיר סאהיב

ההארימנדיר סאהיב (בפנג'אבי: ਹਰਿਮੰਦਰ ਸਾਹਿਬ) הוא המקום הקדוש ביותר לסיקיזם. הוא נמצא בעיר אמריטסר שבפנג'אב, הודו. המקדש מוכר גם בשם "מקדש הזהב" או "המקדש המוזהב", אך המשמעות הנכונה של השם "הארימנדיר סאהיב" היא "מקדש האל". עולי רגל סיקים מכל העולם מגיעים אליו, כמו גם תיירים רבים. במקדש שמור ספר הקודש הסיקי, ה"סרי גורו גראנת סאהיב", שהוא גם הגורו האחד עשר והאחרון בשושלת הגורואים הסיקים. היסטוריה בשנת 1574 ביקר המוגול אכבר את הגורו הסיקי השלישי, גורו אמאר דאס, והעניק לו את האזור כמתנה לחתונת בתו עם מי שהיה לגורו הרביעי, גורו ראם דאס. זה העמיק את האגם הטבעי ובנה סביב לו עיירה. ראם דאס החל בבניית המקדש ב-1588, הוא הושלם ב-1601 בימי יורשו ארג'ן דב. שלוש שנים לאחר מכן הועבר אליו הספר הסיקי הקדוש הקרוי גורו גראנת סאהיב. בעקבות פלישות שבטים אפגאנים בראשות אחמד שאה עבדאללי ניזוק המקדש, ושוקם סביב שנת 1760. מבצע "כוכב כחול" בין ה-3 וה-6 ביוני 1984, הורתה ראש ממשלת הודו, אינדירה גנדי, על מתקפה צבאית במתחם ההארימנדיר שכונתה "מבצע כוכב כחול". מתקפה זו באה לאחר השתלטות בדלנים סיקים בראשות ג'ארנייל סינג בהינדרנוואלה על המקדש ובמהלכה התלקחו קרבות ירי ונפגעו כ-300 אזרחים וחיילים. גם למתחם המקדש עצמו נגרם נזק. סיקים רבים זעמו עד מאוד בשל הפגיעה במה שנתפס כקודש הקודשים של דתם, ותגובתם הייתה קשה: ב-31 באוקטובר 1984 נרצחה אינדירה גנדי על ידי שניים משומרי ראשה, שהיו סיקים. לאחר הרצח החלו מהומות בהן נהרגו אנשים רבים, רבים מהם סיקים. בעיר דלהי לבדה הגיע מניין ההרוגים למעלה מ-2,000 איש. ב-23 ביוני 1985 ביצעו סיקים קנאים את הפיגוע בטיסה 182 של אייר אינדיה כנקמה על חילול הקודש של המקדש. רוב ההרוגים בפיגוע היו הינדים אך היו ביניהם גם סיקים. עם הזמן, לאחר סיום המבצע והמהומות, חזרו היחסים בין ההינדים לסיקים לנורמליזציה מסוימת, אולם נכון לשנת 2014, דווקא בבריטניה עדין נחשב הנושא לרגיש בשיח הציבורי של הסיקים. מבנה המקדש המקדש עצמו הוא מבנה בעל צורה רבועה בקירוב, המצופה זהב כולו. הוא ניצב על אי מלאכותי בבריכת מים קדושים המכונה "אמריט". למקדש ארבע כניסות, המסמלות את פתיחותו לכל אדם ללא הגבלה. בין המבנים במתחם נמצאים גם חדרי אוכל גדולים, הפועלים 24 שעות ביממה, וכל אדם מוזמן לאכול בהם בחינם כאוות נפשו. בצדי המקדש יש חדרי אירוח רבים המיועדים לעולי הרגל, רובם מוצעים ללא תשלום (ניתן לתרום לקופת המקדש) לתקופה שלא תעלה על שלושה ימים. עולי רגל שלא מוצאים מקום לינה בחדרים לנים על הרצפה לשפת האגם. רוב העיטורים בשיש ובזהב אשר שרדו עד לתחילת המאה ה-21 הם מתחילת המאה ה-18, ובוצעו במימונו של רנג'יט סינג, המהרג'ה של ממלכת הסיקים קצרת הקיום (1801–1849). ב-6 ביולי 2006 החליטה המועצה הסיקית הדתית העליונה (SGPC) להתקין מצלמות אבטחה סביב המתחם, לנוכח החשש מתקיפות טרור על רקע דתי. מנהגי המקום בדומה לשאר המקדשים הסיקיים, גם ההארימנדיר סאהיב פתוח לכל מבקר ללא הבדל דת, גזע או מין. עם זאת, נדרשים המבקרים להקפיד על קיום מספר כללי התנהגות בעת שהותם במקום: חליצת הנעליים טרם הכניסה למקדש והשארתן מחוצה לו שטיפת הרגליים במים הימנעות מעישון (טבק או סמים), שתיית אלכוהול ואכילת בשר בשטח המקדש חבישת כיסוי ראש בשטח המקדש קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של הארימנדיר סאהיב (באנגלית) הארימנדיר סאהיב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הערות שוליים