Bengāļu valoda

Bengāļu valoda (বাংলা bāṅlā, izrunā: /ˈbaŋla/) ir indoeiropiešu valodu saimes indoāriešu atzara valoda, ko pārsvarā prot Bengālijā (Indijas austrumos un Bangladešā) dzīvojošie bengāļi. Tā ir oficiālā valoda Bangladešā un divos Indijas štatos — Rietumbengālē un Tripurā. Bengāļu valodu prot aptuveni 230 miljoni cilvēku, līdz ar to tā ir viena no pasaulē lielākajām valodām. Tā ir pēc pratēju skaita sestā vai piektā lielākā valoda. Bengāļu valoda attīstījusies no tādām senām valodām kā magadhī prakrita, pāli valodas un sanskrita. Slavenākais bengāļu valodā rakstošais rakstnieks ir Nobela prēmijas laureāts Rabindranats Tagore. Ģeogrāfiskā izplatība Bengāļu valodas izplatības areāls ir Dienvidāzijas austrumu reģions Bengālija, kuru veido Bangladešas valsts un Indijas štats Rietumbengāle. Gandrīz 99% Bangladešas iedzīvotāju prot bengāļu valodu. Tā ir ne tikai Bangladešas valsts valoda, bet arī viena no 23 Indijas valsts valodām. Tā ir oficiālā valoda Indijas štatos Rietumbengālē un Tripurā, kā arī oficiālā valoda Asamas štata trīs apgabalos un Indijas apvienotajā teritorijā Andamanu un Nikobaru Salās. Dialekti Bengāļu valodai ir ļoti bagāta dialektu sistēma, kas atspoguļo Bengālijas plašo ģeogrāfiju un vēsturiskos kontaktus ar citām valodām. Kopumā izšķir vairāk nekā 30 dialektu grupas, kuras tradicionāli iedala rietumu un austrumu paveidā. Galvenais iedalījums Lingvisti parasti sadala bengāļu valodas dialektus četrās lielās grupās (pēc Griersona un Sukumara Sena klasifikācijas): Rietumbengāļu dialekti (পশ্চিম বঙ্গীয় উপভাষা) — runā Rietumbengālē, īpaši ap Kalkutu un Hugli upes ieleju. Šis dialekts veido pamatu standarta bengāļu valodai, ko lieto medijos un literatūrā. Nadijas dialekts (নদীয়া উপভাষা) – standarta valodas pamatā. Rāras dialekts (রাঢ়ী উপভাষা) – raksturīgs Kalkutas apvidum. Varendra dialekts (বরেন্দ্র উপভাষা) – ziemeļrietumu daļā. Austrumbengāļu dialekti (পূর্ব বঙ্গীয় উপভাষা) — sastopami Bangladešā. Dakas dialekts (ঢাকাইয়া উপভাষা) – raksturīgs Dakas pilsētai, ar ievērojamu persiešu un urdu valodu ietekmi. Čitagongas dialekts (চাটগাঁইয়া উপভাষা) – izteikti atšķiras fonētiski un leksiski, dažkārt uzskatāms par atsevišķu valodu (Čitagongas valoda). Silhetas dialekts (সিলেটি উপভাষা) – lieto Silhetas reģionā; atšķirības tik lielas, ka dažkārt to dēvē par atsevišķu valodu (Sylheti). Ziemeļaustrumu dialekti (উত্তর-পূর্ব উপভাষা) — sastopami Asāmā un Tripurā, cieši saistīti ar asāmiešu un manipūru valodu. Rangpuras un Kočas dialekti (রংপুরী, কোচ রাজবংশী) – pārejas forma starp bengāļu un asāmiešu valodām. Dienvidu dialekti (দক্ষিণ বঙ্গীয় উপভাষা) — lieto piekrastes reģionos, īpaši Sundarbanos un Khulnā. Šajos dialektos ir saglabājušies vairāki arhaiski elementi no viduslaiku bengāļu valodas Fonētiskās un leksiskās atšķirības Bengāļu dialekti atšķiras pēc fonētikas, intonācijas un vārdu krājuma. Piemēram: Austrumbengāļu dialektos bieži tiek reducēti patskaņi un izrunātas mīkstākas līdzskaņu grupas. Rietumbengāļu dialektos saglabājas tradicionālā izruna un sanskrita aizguvumi. Silhetas dialektā ir īpaša degunskanīguma sistēma un daudz vārdu ar arābu vai persiešu izcelsmi Sociolingvistiskie aspekti Standarta bengāļu valoda (বিশুদ্ধ বাংলা / shuddho Bangla) balstās uz Nadijas dialektu, kas vēsturiski tika uzskatīts par literārās valodas normu kopš 19. gadsimta. Tomēr mūsdienās, īpaši Bangladešā, arvien biežāk tiek lietota Cholit Bangla – runātā, vienkāršotā valodas forma, kas apvieno vairākus dialektu elementus. Daži dialekti, piemēram, Čitagongas un Silhetas, tiek digitalizizmantoti literatūrā un sociālajos tīklos kā reģionālās identitātes simbols. Atsauces Ārējās saites