Avalik käimla

Avalik käimla (ka avalik tualett) on avalikus ruumis olev ruum või ehitis, mis on mõeldud urineerimiseks ja roojamiseks. Üldiselt on avalikud käimlad tänapäeval veevärgiga. Omapärad Avalikud käimlad asuvad sageli ühiskondlikes asutustes ja avalikes kohtades, näiteks lennu-, metroo-, teenindus- ja raudteejaamades, teatrites, kinodes, parkides, toitlustusasutustes, kaubanduskeskustes, samuti transpordivahendites (lennukites, laevades, rongides ja pikamaabussides). Avalikes käimlates saab üldiselt ka käsi pesta ja need on varustatud tualettpaberiga. Naiste ja meeste avalikud käimlad on tihti eraldi ning märgistatud vastavate sooliste siltide või tähemärkidega: N – Naistele, M – Meestele. Meeste tualetid võivad olla varustatud ka pissuaaridega. Eraldi tualetid võivad olla ka erivajadustega inimestele. Need on inva WC-d, kus on erisuguseid abivahendeid ja kohandusi, nagu spetsiaalsed käepidemed, nööriga abikellanupp, võimalus sõita poti juurde ratastooliga ja puudub lävepakk. Avalik käimla võib olla püsiehitis või ajutiseks kasutamiseks kohale toodud. Ajutised käimlad on sageli keemilised käimlad, mis ei ole tavaliselt ühendatud kanalisatsioonisüsteemiga. Seetõttu peab neid regulaarselt tühjendama. Soopõhine eristus Aastaks 1879 olid naiste avalikud käimlad olemas näiteks Pariisis ja Glasgow's, kuid viktoriaanlikus Londonis olid need sel ajal vaid meestele, sest naistele ei peetud selliseid rajatisi sündsaks. Esimene naiste käimla püstitati seal 1893. aastal. Kui aastal 1900 rajati naiste avalik käimla Londonis Park Streeti ja Camden High Streeti ristmikule, õhutati väidetavalt taksojuhte sellele otsa sõitma, et tõestada sellise hoone ohtlikkust liiklusele, kuna see pidavat autojuhtide tähelepanu häirima. Ka kirjanik George Bernard Shaw võttis 1909. aastal sel teemal avalikult sõna, leides, et naistele avalike käimlate kasutamise mittevõimaldamine on ebainimlik ja tekitab põhjendamatuid kannatusi. Naistele käimlate võimaldamine oli ka sufražettide üks nõudmisi. Paljusid lapsevanemaid, kellel on vastassoost laps, häirib, kui tualetid on eristatud vastavalt soole. Nad leiavad, et nii on raske oma lapsele tualetti appi minna. Selleks, et lapsevanem saaks oma last abistada, on mindud vastassoo tualetti, mis on tekitanud piinlikke olukordi. Samas on olemas ka nn unisex-tualetid, mille kasutamist ei piirata soopõhise eristusega. Sellises tualetis on privaatsed kabiinid ustega. Soopõhist eristust hakati vähendama 21. sajandi algul ja sooneutraalsete käimlate olemasolu nõuavad ka mõne riigi seadused. Galerii Vaata ka Ameerika Ühendriikide tasuliste käimlate likvideerimiskomitee Viited