Château de Vincennes

Château de Vincennes er en tidligere festning og kongelig residens ved siden av byen Vincennes i den østlige delen av Paris, langs Bois de Vincennes. Foruten Louvre er det et av de viktigste slottene i Frankrikes historie. Slottets borgtårn er med sine 50 meter et av de høyeste i Frankrike. Anlegget Selve slottsområdet er et rektangulært anlegg omgitt av en 1200 meter lang mur med ni tårn som opprinnelig var rundt 40 meter høye, og en 27 meter bred vollgrav. På den vestlige langsiden brytes muren av det befestede boligtårnet. Det har et kvadratisk grunnplan med 16,20 meter sidelengde og er seks etasjer høyt. Murene er omtrent 3,30 meter tykke. Selve slottsbygningene er kongens paviljong og dronningens paviljong, som ligger overfor hverandre i den sørlige gårdsplassen og hvis utsider er på linje med ringmuren. I midten av anlegget står slottskapellet Sainte-Chapelle, som ble bygget mellom 1380 og 1552 og har stor likhet med kirken med samme navn på Île de la Cité i Paris, palasskapellet til den daværende hovedresidensen Palais de la Cité. Historie 14. århundre Ombyggingen til det nåværende slottet Vincennes begynte få år etter at Valois-dynastiet kom til makten (1328). Filip VI, etterfølgeren til Karl IV, planla fra 1337 å oppføre et tårn i den vestlige delen av eiendommen. Byggingen ble videreført under hundreårskrigen av Johan II den gode og hans eldste sønn, Karl V, og ble først fullført i 1373. Det massive, befestede anlegget tjente ikke bare som jaktslott for kongene, men også som tilfluktssted i usikre tider i tilfelle invasjoner, på samme måte som Windsor Castle tjente som tilfluktssted for de engelske krigsfiendene Edvard III og Rikard II, eller Karlštejn-borgen for den tyske keiseren Karl IV. 17. århundre I det 17. århundre la Louis Le Vau, arkitekten til Solkongen Ludvig XIV, til to fløyer, kongens paviljong og dronningens paviljong. Slottet ble dermed den tredje kongelige residensen. Da Vincennes ble forlatt av det kongelige hoffet, fungerte det som statsfengsel, hvor blant andre markisen de Sade, greven Mirabeau og Diderot ble fengslet. 18. århundre I 1739 ble det etablert en porselensfabrikk på slottet som i 1756 flyttet til Sèvres. Ved siden av Meissen er Sèvres blant de mest verdifulle porselenene fra det 18. århundre, fortsatt kjent i dag. 19. århundre I 1804 ble Louis Antoine Henri de Condé, hertug av Enghien, henrettet av en eksekusjonspelotong i slottets vollgrav for påstått konspirasjon. Dette var på ordre fra Napoleon Bonaparte etter at han tidligere var blitt bortført fra sin daværende bolig i Ettenheim i Baden som sympatisør med bourbonene. Parken ble anlagt i det 19. århundre i stil med engelske landskapshager. Napoleon III overlot den i 1860 til Paris som en offentlig institusjon med et areal på nesten 10 kvadratkilometer. 20. århundre Den 15. oktober 1917 ble også Mata Hari skutt som påstått tysk spion i festningsgrøften. I 1940 fungerte slottet som hovedkvarter for den franske generalstaben under det mislykkede forsvaret av landet mot den tyske invasjonen. Deretter ble det okkupert av tyske tropper, som måtte forlate det igjen 20. august 1944, ikke uten å etterlate seg noen skader. I dag Siden 1988 har Kultur- og forsvarsdepartementet gjennomført omfattende renoveringsarbeider. Slottkapellet og donjonen er allerede blitt grundig restaurert. Den franske staten brukte mellom 1990 og 2006 over 43 millioner euro på restaureringene og alle innvendige og utvendige arbeider i og på slottet. I dag huser slottet ulike avdelinger av forsvarsdepartementet (militærarkiv og militærhistorisk forskning) samt departementet for kultur og kommunikasjon (senter for nasjonale monumenter). Plan og beskrivelse Referanser