מוזיאון ד'אורסה

מוזיאון ד'אורסה - ד'אורסיי (Musée d'Orsay) הוא מוזיאון הממוקם על הגדה השמאלית של נהר הסן בפריז בירת צרפת. המבנה נועד במקור להיות תחנת רכבת (מבנה הגאר ד'אורסה) והוסב לשמש כמוזיאון. במוזיאון מוצגות בעיקר יצירות אמנות צרפתית שנוצרו בין השנים 1848–1915. אוסף המוזיאון מכיל, בין היתר, את היצירות האימפרסיוניסטיות הידועות ביותר, מעשי ידי הציירים קלוד מונה, פול סזאן, קאמי פיסארו, אדגר דגה, אוגוסט רנואר ואחרים; ויצירות פוסט-אימפרסיוניסטיות של וינסנט ואן גוך, פול גוגן, ז'ורז' סרה, טולוז לוטרק ואחרים. כמו כן מציג המוזיאון פסלים ורהיטים. היסטוריה בטרם נוסד המוזיאון, שימש המבנה כתחנת רכבת שנקראה גאר ד'אורסה, המיועדת לקו הרכבת פריז - אורליאן. ב-1939 הופסקה תנועת הרכבות בתחנה, כי רציפיה היו קצרים מדי לרכבות בהן נעשה שימוש. במהלך מלחמת העולם השנייה שימש המבנה כבית מיון דואר. ב-1977 החליטה ממשלת צרפת להפוך את המבנה למוזיאון. משרד ACT של האדריכלים רנו בארדוו, פייר קולבוק וז'אן־פול פיליפון, נבחר להתאים את המבנה ליעודו החדש - זאת, באמצעות בניית כ-20,000 מטרים רבועים של שטחי תצוגה. המוזיאון נפתח ב-1 בדצמבר 1986 בנוכחות נשיא צרפת פרנסואה מיטראן. באפריל 2024 הוצגה במוזיאון תערוכה מתחלפת של הציירת הישראלית צרפתייה נתנאל הרבלין. הרבלין שתלה בתערוכה שלה ציורים של אמני תנועת הנאבי. אמני הקבוצה שציוריהם מופיעים בתערוכה של הרבלין הם פייר בונאר, אדואר וויאר ופליקס ואלוטון.. יצירות עיקריות המוצגות במוזיאון גוסטב קורבה – הסטודיו של הצייר, גבר צעיר יושב, מקורו של העולם; ז'אן-פרנסואה מילה – המלקטות, האביב, ל'אנז'לוס; ז'אן-בטיסט קאמי קורו – בוקר, ריקוד הנימפות; אלכסנדר קבנל – לידתה של ונוס; ז'אן-לאון ז'רום – דיוקן הברונית נתנאל דה רוטשילד, קבלת פנים בוורסיי, הברונית דה קלר; פייר פובי דה שאבאן – ילדות צעירות לחוף הים, אם צעירה - צדקה, מבט על טירת ורסיי והאורנז'רי; אז'ן בודן – חוף טרובי; קאמי פיסארו – כפור לבן; אדואר מאנה – אולימפיה, המרפסת, ברת מוריזו עם זר סיגליות, ארוחת בוקר על הדשא; אדגר דגה – התהלוכה (סוסי מרוץ ליד הטריבונה), משפחת בללי, דיוקן אדואר מאנה, דיוקנאות, בבורסה, האבסינת, אישה מתרחצת באמבט, רקדנית קטנה בת ארבע עשרה; פול סזאן – תפוחים ותפוזים, שחקני הקלפים; קלוד מונה – תחנת סן-לאזאר, רחוב מונטורגוי בפריז, חגיגות ה-30 ביוני 1878, השפעת הרוח - סדרת צפצפות, קתדרלת רואן - הרמוניה בכחול, שושנות מים כחולות; פייר-אוגוסט רנואר – הנשף במולן דה לה גאלט, הנדנדה; וינסנט ואן גוך – דיוקן עצמי, חדר שינה בארל, הסייסטה, הכנסייה באובר, האישה האיטלקית, ליל כוכבים מעל הרון, דיוקנו של ד"ר גאשה; ז'ורז' סרה – הקירקס; אנדרה דרן – גשר צ'ארינג קרוס; ג'יימס אבוט מקניל ויסלר – סידור באפור ובשחור: אמו של האמן (המכונה "אִמו של ויסלר"); פסלי אוגוסט רודן, פול גוגן, קאמי קלודל, וז'אן-בטיסט קארפו. קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון ד'אורסה מוזיאון ד'אורסה, ברשת החברתית פייסבוק מוזיאון ד'אורסה, ברשת החברתית X (טוויטר) מוזיאון ד'אורסה, ברשת החברתית אינסטגרם מוזיאון ד'אורסה, ברשת החברתית LinkedIn מוזיאון ד'אורסה, סרטונים בערוץ היוטיוב מוזיאון ד'אורסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גלריית תמונות תמונות ומידע על המוזיאון סיור וירטואלי במוזיאון From Station to the Renovated Musée d'Orsay באתר Google Arts & Culture הערות שוליים