גשר מארי

גשר מארי (בצרפתית: Pont Marie) הוא גשר אבן למכוניות שעובר מעל נהר הסן בפריז ומחבר את איל סן לואי עם הרובע הרביעי בגדה הימנית. הגשר נבנה באמצע המאה ה-17 וכאחד הגשרים העתיקים בפריז הוגדר ב-1887 כאתר מורשת היסטורית. הגשר נקרא על שם כריסטוף מארי (צר') שהיה בנאי גשרים שפעל בפריז בתחילת המאה ה-17 ותכנן ובנה את הגשר כחלק מפרויקט עיור איל סן לואי שהוביל. הגשר משמש כנקודת אפס למדידת מרחקים במורד נהר הסן ההיסטוריה של הגשר בניית הגשר עד שלהי המאה ה-16 היה האי איל סן לואי (שנקרא עד 1726 "האי נוטרדאם") בבעלות הכנסייה ולא היה מאוכלס. ב-1577 החלו דיונים על הנגשתו בעזרת גשרים כשהרעיון הראשוני היה לבנות גשר בין איל סן לואי לאי איל דה לה סיטה עליו עמדה קתדרלת נוטרדאם. החל משלהי המאה ה-16 החל האדריכל כריסטוף מארי (צר') להציע שלל רעיונות להנגיש את איל סן לואי. בסופו של דבר נבחרה החלופה של שני גשרי אבן: גשר לחיבור האי לגדה הימנית (הוא גשר מארי) ובהמשכו גשר אבן לחיבור האי לגדה השמאלית (הוא גשר טורנל). באפריל 1614 נחתם החוזה הראשון עם מארי שכלל חיבור "איל סן לואי" עם היבשת ועם "איל דה לה סיטה" ופיתוח הכבישים והבתים על האי. זמן מה לאחר תחילת העבודה החלו בעיות בקידום הפרויקט שהביאו תחילה לעצירת העבודות וב-1623 אף להדחת מארי מתפקידו לטובת קרובו של מלך צרפת. ב-1927 הוחזר מארי לניהול הפרויקט וב-1635 סיים את הקמת הגשר. סיום בניית הגשר האיץ את תהליך ההתיישבות על האי כשבין השאר נבנו חנויות על גבי הגשר עצמו. שיטפון 1658 במרץ 1658 גרם שיטפון בסן לנזקים בגשר לאחר שסחף את אחד משלושת עמודי התמיכה ואת הקשתות שנסמכו עליו. קריסת הגשר הביאה להתמוטטות של כ-20 מהבתים שנבנו עליו ולמותם של 55 אנשים. השיטפון ניתק, למעשה, את האי מהגדה הימנית וב-1660 נבנה גשר זמני מעץ במקום זה שנסחף. רק ב-1667 נבנה גשר אבן חדש. במסגרת זו הוחלט לא לבנות מחדש את הבתים שהיו על הגשר, החלטה שהובילה לדרישה להרוס גם בתים שנבנו על גשרים אחרים בפריז לטובת הבטיחות והאסתטיקה. המאה ה-18 ב-1718 נבנו מעקות לגשר. ב-1726 שונה שם האי מ"איל נוטרדאם" ל"איל סן לואי". ב-1740 איים שיטפון נוסף על הגשר והביאה להריסת רוב הבתים שנותרו עדיין על הגשר. ב-1769 יצא חוק האוסר בניית בתים חדשים על גשרי פריז וב-1786 יצא צו להריסת כל הבתים שנבנו על גשרי פריז. על פי צו זה החלה ב-1788 הריסת שארית הבתים שהיו בנויים על גשר מארי, תהליך שהושלם ב-1789. תהליך זה פינה מקום למדרכות להולכי רגל על הגשר. המאה ה-19 ב-1833 נערך סקר על מצב הגשר שהוביל להחלטה על שיפוץ הגשר בשנים 1852-1850. ב-1887 הוכרז הגשר כאתר היסטורי על ידי משרד התרבות של צרפת. המאה ה-20 ואילך במהלך מאה זו המשיך תהליך שיפור תשתיות הגשר כשבין השאר הוחלפה התאורה עליו, הועמקה אחת התעלות כדי להתמודד עם עומס תנועת הסירות, חודשה מערכת הרמזורים לוויסות תנועת הסירות, הוחלפו אבנים שעברו קורוזיה ועוד. ב-1945 החל תכנון בניית הגשר מחדש. ב-1966 שונו כבישי הגישה לגשר בגדה הימנית דבר שהכתיב בנייה מחדש של הקשת הקרובה לגדה זו. בשנים 1973-1969 בוצע תהליך הזרקת בנטוניט לעמודי הגשר כדי לחזק אותם. מבנה הגשר גשר מארי הוא גשר אבן הנמתח על גבי חמש קשתות הנתמכות על שלושה עמודים השקועים בנהר. מפתחי הקשתות אינם אחידים ונעים בין 14 מטר ל-18 מטר כשאורכו הכולל של הגשר הוא 92 מטר ורוחבו 22.6 מטר, מתוכם 14.6 מטר הם מסלולי מכוניות והשאר מסלולי הולכי רגל. בוני הגשר הכינו גומחות בצידי הגשר, מעל עמודי הגשר, עבור פסלים אך אלו לא הוצבו אף פעם במקומם. גלריה ביאורים לקריאה נוספת קישורים חיצוניים גשר מארי וגשר לואי פיליפ, באתר lerendezvousdumathurin.com גשר מארי, באתר paris.fr (מהארכיון) (בצרפתית) גשר מארי. באתר parisseine.com (בצרפתית) גשר מארי, באתר parisjetaime.com (בצרפתית) גשר מארי, באתר travelfranceonline.com גשר מארי, באתר eutouring.com גשר מארי, באתר paris1900.lartnouveau.com גשר מארי, באתר parisseine.com הערות שוליים