תאונת הרכבת בתסליה

תאונת הרכבת בתסליה אירעה ב-28 בפברואר 2023 כאשר רכבת נוסעים ורכבת משא התנגשו ביניהן בדרום עמק טמפה, שבמחוז תסליה, יוון. כתוצאה מההתנגשות נהרגו 57 נוסעים, 85 נוספים נפצעו. תאונה זו, שהייתה תאונת הרכבת הקטלנית ביותר בתולדות יוון, עוררה זעם רב במדינה, לאחר שהתגלה כי רכבת הנוסעים קיבלה אישור לעלות על מסילת הרכבת הלא-נכונה, למרות נוכחותה של רכבת המשא באותה מסילה. הפגנות ועימותים עם המשטרה התקיימו באתונה, לאריסה וסלוניקי. עובדי הרכבת ההלנית שהפעילה את הרכבות שהתנגשו, ועובדי הרכבת התחתית של אתונה פתחו בשביתה. קוסטאס קרמנליס, שר התחבורה היווני, התפטר בעקבות התאונה. רקע רכבת הנוסעים IC62 הופעלה על ידי חברת הרכבת היוונית, חברה בת של חברת הרכבות האיטלקית. הרכבת הייתה אמורה להגיע לתחנת סלוניקי בשעה 22:35, לפי השעון המקומי. רכבת המסע הובילה לוחות פח ומכולות משא. פגיעה ברשת החשמל בתחנת הרכבת פלאיופרסאלוס, שאירעה מוקדם יותר באותו היום, גרמה לשיבושים בלוחות הזמנים. התאונה אירעה בסמוך לגשר עילי, שעבר מעל הכביש המהיר A1, בקטע שנפתח לתנועה בשנת 2003. מערכת בקרת הרכבות האירופאית הייתה אמורה להיכנס לפעולה בשנת 2020, אך הפעלתה נדחתה לסוף שנת 2023. בתקופה שקדמה לאירוע אירעו כמה תאונות, אך הן הסתיימו ללא נפגעים. התאונה רכבת הנוסעים IC62, שהייתה אמורה לצאת מאתונה לסלוניקי בשעה 19:22, יצאה בפיגור של כמה דקות בלוח הזמנים בערך בשעה 19:30, והובילה כ-350 נוסעים. רבים מהנוסעים היו סטודנטים בשנות ה-20 לחייהם שחזרו לאחר סוף השבוע הארוך לחגיגת התענית היוונית-אורתודוקסית. ה-IC62 הגיע ללריסה באיחור עקב התקרית המוקדמת בתחנת פלאיופרסאלוס ועזבה את התחנה בשעה 23:00, ויצא במסלול דרומה. במקביל, רכבת המשא המשיכה מסלוניקי ללאריסה באותה מסילה. מנהל התחנה בלאריסה, שעבד שם רק חודש אחד, הורה לרכבת להמשיך עד לתחנת נאוי פורוי והורה לעוזרו לא "לסובב את המפתחות" (ליישר מחדש את המתגים). ההתנגשות בין שתי הרכבות התרחשה בשעה 23:21 בקו הראשי אתונה-סלוניקי, המופעל על ידי OSE, חברת הרכבות הלאומית היוונית. הקטע שבו התרחשה התאונה, הממוקם 27.3 קילומטרים צפונית ללאריסה, היה דו-מסלולי ומצויד בבקרות אוטומטיות, אך המיתוג והאיתות עדיין נשלטו באופן ידני.[16] רכבת הנוסעים ורכבת המשא התנגשו חזיתית ליד אוונגליסמוס מעט לפני חצות בשל החשיכה בזמן התאונה לנהגי הקטרים לא נותר זמן להגיב, ההערכה היא כי רכבת הנוסעים נסעה במהירויות שבין 140 קמ"ש ל-160 קמ"ש. בראיון לתאגיד השידור היווני דיווח קוסטאס אגורסטוס, מושל המחוז כי ארבעת הקרונות הראשונים של רכבת הנוסעים ירדו מהפסים, ושני הקרונות הראשונים עלו באש ו"הושמדו כמעט לחלוטין". על פי הדיווחים, הנוסעים נמלטו מהרכבת דרך חלונות שנשברו בהתרסקות. רבים נכנסו לפאניקה וחלקם נלכדו בקרונות שהיו מוטים ב-45 מעלות או יותר. כוחות ההצלה הצליחו לפתוח חלק מדלתות הקרונות ולסייע בחילוץ. עוצמת הפגיעה הצליחה להרוס לחלוטין את קטר רכבת הנוסעים בעוד קטרי רכבת המשא נדחקו לאחור אל קרונות המשא שגררו. קרונות רכבת רבים עלו באש בעקבות ההתנגשות, ו-17 כבאיות ו-150 כבאים פעלו לכיבוי הלהבות. במאמצי חילוץ השתתפו 40 אמבולנסים, מ-30 שוטרים במקום. ההריסות היו כה נרחבות ונדרש סיוע של מנופים כדי לסייע בחילוץ חלק מהקרונות. צבא יוון לקח חלק במשימות החילוץ. כ-250 נוסעים שלא נפגעו או נפגעו בצורה קלה פונו מאתר ההתנגשות באוטובוס לסלוניקי. 57 נוסעים נהרגו ולמעלה מ-80 נפצעו. 66 הנפגעים אושפזו בבית חולים, שישה מתוכם נזקקו לטיפול בטיפול נמרץ. בין ההרוגים היו חמישה תושבי אלבניה, שני סטודנטים מקפריסין ואזרח רומני. לאחר התאונה ממשלת יוון כינסה ישיבת חירום לאחר התאונה, ושר הבריאות תאנוס פלוריס ביקר בזירת האירוע. נשיאת יוון, קתרינה סקלארופולו, שהייתה בביקור במולדובה בעת האירוע, קיצרה את הביקור ושבה למדינה. שר התחבורה, קוסטאס קרמנליס, התפטר מתפקידו, והצהיר בזירת התאונה כי הוא מרגיש אחריות על כך ש"לא הצליח להביא את מערכת הרכבות לסטנדרטים של המאה ה-21". שלושה ימי אבל לאומי הוכרזו במדינה, והדגלים הורדו לחצי התורן. בבוקר שלמחרת התאונה הורדו הדגלים לחצי התורן גם בבניין הנציבות האירופית בבריסל. אלבניה הכריזה על 5 במרץ כיום אבל לאומי וישיבת הפרלמנט של אלבניה נפתחה בדקת דומייה לזכר קורבנות התאונה. מחאות בעקבות האסון התקיימו הפגנות באתונה, סלוניקי ולאריסה. איגוד עובדי הרכבות היווני פתח ב-2 במרץ, יומיים לאחר האירוע, בשביתה במחאה על תנאי העבודה ומה שהוא הגדיר ככישלון של המדינה להתאים את תשתית הרכבות במדינה לסטנדרטים המתאימים ולטכנולוגיה העדכנית. בהפגנה שהתקיימה מול משרדי הנהלת הרכבת היוונית ירתה המשטרה גז מדמיע לעבור המפגינים. ב-7 במרץ בתי ספר רבים בסלוניקי לא נפתחו בעקבות מחאות של תלמידים שחסמו את הגישה. הלימודים באותו היום עברו למתכונת של למידה מרחוק. למחרת התקיימה שביתה בת 24 שעות של התאחדות עובדי המדינה ביוון. קישורים חיצוניים הערות שוליים