Vanha linnoitus

Vanha linnoitus (kreik. Παλαιό Φρούριο, Palaió Froúrio, ital. Fortezza Vecchia), myös Fortétsa (Φορτέτσα < ital. Fortezza) ja Pyhän Nikolaoksen linnoitus (Φρούριο Αγίου Νικολάου, Froúrio Agíou Nikoláou), on linnoitus Korfun kaupungissa Korfun saarella Kreikassa. Se on toinen kaupungin linnoituksista niin kutsutun Uuden linnoituksen ohella, ja sen tavoin osa Unescon maailmanperintökohdetta Korfun vanhakaupunki. Historia Vanhan linnoituksen niemen linnoittaminen alkoi 500-luvulla varhaisella bysanttilaisella kaudella eli varhaiskeskiajalla, jolloin barbaarit tuhosivat antiikin ajalta periytyneen Korkyran kaupungin ja asutus hakeutui sieltä turvallisempaan paikkaan. Vuosina 1267–1386 kukkulaa linnoittivat myös angeviinit. Linnoitus sai nykyisen muotonsa pääosin venetsialaisvallan aikana vuosina 1386–1797. Venetsialaisella kaudella linnoitusta muutettiin erityisesti tykistön kehityksen vuoksi. Sitä uudenaikaistettiin varsinkin tuhoisan turkkilaispiirityksen vuonna 1537 jälkeen, jolloin arkkitehdit Michele ja Gian Gerolamo Sanmicheli uusivat sen bastionijärjestelmän mukaisesti. 1500-luvulla kaupungin hallinto siirrettiin linnoituksen ulkopuolelle, jolloin se jäi lähinnä sotilastukikohdaksi. Vuosien 1814–1864 brittivallan aikana linnoituksen alueelle rakennettiin lukuisia uusia rakennuksia. Merkittäviä venetsialaisaikaisia rakennuksia tuhoutui toisen maailmansodan aikaisissa pommituksissa. Vaikka linnoitus on vaihtanut historiassa omistajaa usein, sitä ei koskaan valloitettu piirityksellä. Nykyisin Vanha linnoitus on Korfun Uuden linnoituksen ja Korfun vanhankaupungin ohella Unescon maailmanperintökohde. Rakennelma Vanha linnoitus on rakennettu kallioiselle kahdesta kukkulasta muodostuvalle niemelle Korfun vanhankaupungin itäosassa. Koko Korfu (ital. Corfù) on saanut nimensä näistä kahdesta kukkulasta (Corifes < kreik. κορυφές, koryfés). Linnoituksen ja alakaupungin välillä on vallihauta, joka tunnetaan nimellä Contrafossa. Näin niemi on muutettu tavallaan saareksi. Vallihaudan yli kulkee silta. Vanha ja Uusi linnoitus oli yhdistetty toisiinsa muureilla, jotka ympäröivät myös koko alakaupungin. Ne purettiin 1800-luvulla. Linnoituksessa on kolme päärakennusvaihetta. Bysanttilaisaikainen linna käsitti idemmän kukkulan (Castell Vechio). Varhaisella venetsialaisella kaudella niemi muutettiin saareksi ja samalla linnoitettiin lännenpuoleinen kukkula (Castell Novo). Myöhemmällä venetsialaisella kaudella koko linnoitus uusittiin bastionijärjestelmän mukaisesti ja sai nykyisen muotonsa. Tätä vaihetta edustavat erityisesti linnoituksen länsiosan kaksi suurta viisikulmaista bastionia, niiden välinen muuri sekä siinä oleva sisäänkäynti. Viimeisessä vaiheessa myös linnoituksen ulkopuolella siitä länteen olleet rakennukset purettiin puolustuksen helpottamiseksi, jolloin muodostui nykyinen Spianáda-aukio. Linnoituksen sisällä on brittien rakennuttamia parakkeja ja sotilassairaalan rakennus sekä kappeli. Linnoituksessa on myös uusklassinen, doorilaista temppeliä jäljittelevä Pyhän Georgioksen kirkko (Ágios Geórgios). Lähteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vanha linnoitus Wikimedia Commonsissa