Taksiarkkien luostari (Ateena)

Taksiarkkien luostari (kreik. Μονή (Ασωμάτων) Ταξιαρχών Πετράκη, Moní (Asomáton) Taxiarchón Petráki) eli Petrákiksen (Ruumiittomien) Taksiarkkien luostari on bysanttilaisaikainen ortodoksinen luostari Ateenassa Kreikassa. Se on omistettu Pyhille Taksiarkeille eli taivaallisten sotajoukkojen johtajille, toisin sanoen arkkienkeleille Gabriel ja Mikael. Luostarin ainoa bysanttilaiselta keskiajalta peräisin oleva osa on sen pääkirkko eli katholikon. Se on rakennettu Ateenan keskibysanttilaisella kaudella mahdollisesti jo 900-luvun lopulla. Pitkän historian vuoksi siihen on tehty usein muutoksia. Myöhäisbysanttilaisella ajalla tai osmanivallan ajan alussa kirkkoon lisättiin nartheks. Kirkko on ollut ajan kuluessa eri luostarien alaisuudessa. Vuosien 1500–1673 välillä se oli hylättynä. Taksiarkkien luostarin perusti vuonna 1673 Parthénios Petrákis, mistä luostari on saanut lisänimensä. Tuolloin kirkkoa laajennettiin ja sen ympärille rakennettiin luostarirakennuksia. Vuonna 1777 luostarista tuli stauropegiaalinen. Kirkko kunnostettiin vuonna 1804. Tilojen puutteen vuoksi kirkkorakennusta käytettiin vuosina 1834–1858 ruutivarastona ja luostarin keljoja sotilaiden majoitustiloina. Tämän jälkeen luostari jatkoi toimintaansa, ja se on Ateenan harvoja vanhempia edelleen toiminnassa olevia luostareita. Balkanin sotien aikana 1900-luvun alussa luostarin rakennuksia käytettiin hätämajoitukseen ja toisen maailmansodan aikana sotasairaalana. 1900-luvun jälkimmäisellä puoliskolla kirkko on palautettu bysanttilaisaikaiseen asuunsa poistamalla myöhemmät lisäykset. Kirkko sijaitsee Kolonákin kaupunginosassa I. Gennadíou-kadulla myöhempien rakennusten ympäröimänä. Arkkitehtuuriltaan kirkko on risti neliössä -kirkko, jonka kupolia tukee neljä pylvästä. Kupoli on pieni ja kahdeksankulmainen. Kirkon itäpäässä on kolme apsista. Lähteet