Lysikratesmonumentet

Lysikratesmonumentet nær Akropolis i Athen, Hellas, ble reist av choregos Lysikrates, en velstående mesén som ga økonomisk støtte til musikalske oppsetninger i Dionysosteateret. Han lot monumentet reise til minne om at en oppsetning vant første pris i år 335/334 f.Kr. En choregos var en sponsor som betalte for, og ledet opplæring av greske sangere, skuespillere og dansere. Monumentet befinner seg i en liten hage i Tripodongaten («Tripodenes gate»), som følger samme løp som den gjorde i antikken. Gaten ledet da frem til Dionysosteateret og var tidligere flankert med koragiske monumenter. Disse monumentenes fundament ble gjenfunnet under utgravninger i 1980-årene. Monumentet er kjent for at det var den første gangen korintiske søyler ble brukt på utsiden av en bygning. Bygningen ble brukt i designen av bronseminiatyren som deles ut til vinnere av Driehaus' pris i arkitektur. Historie Den sirkulære konstruksjonen som er plassert på et høyt, kvadratisk podium, er det første greske monument som har søyler i den korintiske søyleorden utvendig. Opprinnelig var monumentet kronet tripod i bronse, som var plassert på en base rikt dekorert med blomster. Bronsetripoden var premien som Lysikrates' kor vant. I frisene vises episoder fra myten om Dionysos. Ritualene i tilbedelsen av ham utviklet seg til det greske teateret. I 1658 ble et fransk kloster i Kapusinerordenen grunnlagt like ved monumentet, og i 1669 kjøpte de området der Lysikratesmonumentet står. Det var den gang kjent som «Demosthenes' lanterne» En tolkning av en inskripsjon på monumentet, foretatt av Jacob Spon fastslo hva dets opprinnelige betydning var. De unge britiske arkitektenen James Stuart og Nicholas Revett foretok oppmålinger og publiserte i 1762 de første tegningene av monumentet i verket Antiquities of Athens, utgitt i London. Takket være gravyrene de publiserte ble monumentet berømt i Frankrike og England, og de «forbedrede» versjonene ble bygget og brukt som fokuspunkt i mange engelske landskapshager. Da Lord Byron besøkte Hellas for andre gang overnattet han i klosteret. I 1818 plantet broder Francis Hellas' første tomatplanter i klosterhagen. I 1821 ble klosteret brent ned under den ottomanske okkupasjonen av Athen, og deretter revet. Monumentet overlevde og ble etter dette utsatt for vær og vind. Munkene prøvde i 1829 å selge det til en engelskmann på reise, men det var for tungvint å demontere og frakte, så handelen ble avlyst. Lysikratesmonumentet hadde nå fått status som et ikon i gjenoppdagelsen av gresk kultur. Franske arkeologer gravde monumentet frem fra ruinene av klosteret og lette etter manglende arkitektur-elementer. Det ble restaurert i 1876–1887 under ledelse av arkitektene François Boulanger og E. Loviot og tilsyn fra den franske regjeringen. Andre versjoner av monumentet Berømte britiske versjoner av monumentet er blant annet Dugald Stewart-monumentet og monumentet over Burns, begge reist på Calton Hill i Edinburgh. Andre er for eksempel tårnet til St. Giles-kirken i Elgin og i hageanleggene i Shugborough, Staffordshire og Alton Towers. Den grade I-vernede kirken St. John the Evangelist i Chichester har en «meningsløs miniatyr» av monumentet som kroner taket. I USA brukte arkitekten William Strickland Lysistratesmonumentet som modell for kuppelen på Merchants' Exchange i Philadelphia. Han brukte den på nytt til kuppelen på Tennessee State Capitol-bygningen i Nashville. I Maine lot designeren bak Portland Breakwater-fyrlykten seg inspirere av monumentet. Varianter av det ble også brukt i modnumenter reist etter den amerikanske borgerkrigen, og plassert øverst på mange Beaux-Arts-tårn, som tårnene på The San Remo (145 Central Park West i New York). Det mest fremtredende eksempelet på hvordan Lysistratesmonumentet har blitt brukt i arkitekturen er monumentet over soldater og sjømenn som ble reist på Riverside Drive i New York City i 1902. Det ble tegnet av arkitektene Charles og Arthur Stoughton. I Australia finnes en versjon av monumentet i botanisk have i Sydney, New South Wales. Det kroner også det pyramideformede taket på Melbournes Shrine of Remembrance. Referanser Eksterne lenker Sammendrag fra guidebøker Beaux-Arts-bruk av det koragiske monumentet i USA Neoclassic architecture and the influence of Antiquity