ספריית אדריאנוס

ספריית אדריאנוס (ביוונית: Βιβλιοθήκη του Αδριανού) היא שרידיו של מבנה ציבורי מונומנטלי מן התקופה הרומית באתונה, שנבנה ביוזמת הקיסר הרומי אדריאנוס בראשית המאה ה־2 לספירה. המבנה נמצא בצדה הצפוני של האקרופוליס של אתונה, סמוך לאגורה הרומית ולכיכר מונסטיראקי של ימינו. אף שהוא מכונה “ספרייה”, היה זה מכלול ציבורי רחב שכלל חצר מוקפת עמודים, אולמות קריאה, אולמות הרצאה, אגפים לאחסון מגילות פפירוס וחללים ששימשו לפעילות אינטלקטואלית ומינהלית. הערך האנגלי מתאר את האתר כמבנה רומי שנוסד בשנת 132 לספירה, בעל כניסה מונומנטלית, חצר פנימית ובריכת נוי, ונפגע קשה בפלישה ההרולית בשנת 267 לספירה. רקע היסטורי אדריאנוס, ששלט באימפריה הרומית בשנים 117–138 לספירה, נודע כקיסר בעל זיקה עמוקה לתרבות היוונית. הוא ביקר באתונה יותר מפעם אחת, העניק לה חסות קיסרית, קידם בה מפעלי בנייה גדולים, והציג עצמו כפטרון של העיר ושל מורשתה התרבותית. בתקופתו הושלמו או נבנו באתונה כמה מן המונומנטים החשובים של התקופה הרומית, ובהם מקדש זאוס באולימפיה, שער אדריאנוס, אמת מים, גימנסיון, פנתיאון וספרייה. הבריטניקה מציינת כי אדריאנוס בנה באתונה ספרייה, גימנסיון ופנתיאון, והשלים את מקדש זאוס, שהיה אחד מסמלי “אתונה החדשה” של תקופתו. ספריית אדריאנוס לא הייתה רק מבנה שימושי לאחסון ספרים. היא הייתה חלק מתוכנית רחבה יותר של עיצוב אתונה כמרכז תרבותי־רומי, עיר יוונית עתיקה הזוכה לחסות הקיסר ומקבלת תוספות אדריכליות בסגנון רומי מובהק. בכך שילב אדריאנוס בין הערצת התרבות היוונית לבין נוכחותה הפוליטית והאדריכלית של רומא. בנייה ותיארוך לפי פרסום רשמי של משרד התרבות היווני, הספרייה נבנתה בשנים 131–132 לספירה כמתנת הקיסר אדריאנוס לעיר אתונה, באתר שבו התקיים קודם לכן רובע משגשג מן התקופה ההלניסטית המאוחרת ומן התקופה הרומית הקדומה. המבנה היה מלבני, במידות של כ־122 על 82 מטרים, ובמרכזו חצר פריסטילית, כלומר חצר המוקפת אכסדרות עמודים. הכניסה היחידה הייתה בצד המערבי, דרך פרופילון מונומנטלי בעל ארבעה עמודים קורינתיים משיש פריגי; החזית נבנתה משיש פנטלי ועוטרה בכל צד בשבעה עמודים קורינתיים לא מחורצים משיש קריסטוס. מבחינת תוכניתה, הספרייה דמתה יותר לפורום רומי מאשר לספרייה מודרנית. היא כללה חצר גדולה פתוחה, אכסדרות, גומחות, אגפים צדדיים, חללים ציבוריים ואזור מרכזי לאחסון מגילות. עצם הממדים והחומרים — שיש פנטלי, שיש פריגי ושיש קריסטוס — העידו על יוקרה קיסרית ועל רצון ליצור מבנה מרשים בלב העיר. תיאור המבנה הכניסה הראשית לספרייה הייתה ממערב, מן האזור הסמוך לאגורה הרומית. המבקר נכנס דרך שער מונומנטלי אל חצר פנימית רחבה. במרכז החצר הייתה בריכה או מאגר מים מוארך בעל קצוות חצי־עגולים, ששימש כנראה גם אלמנט נוי. החצר הוקפה באכסדרות ובהן כמאה עמודים, ומאחוריהן נפתחו חללים שונים ששימשו ללימוד, דיון, קריאה או אחסון. האגף המזרחי היה חלקו העיקרי של המבנה. במרכזו שכן ככל הנראה חלל דו־קומתי שבו נשמרו מגילות הפפירוס. לאורך הקיר המזרחי נמצאו גומחות ששימשו לארונות או למדפים לאחסון המגילות. משני צדדיו של חלל זה היו חדרים קטנים יותר, שפורשו כחדרי קריאה. בפינות המבנה היו אולמות בעלי מושבים מעוגלים, כנראה אולמות הרצאה או דיון. חזיתו המערבית של המתחם היא החלק המרשים ביותר ששרד. שרידי העמודים, הקיר והפרופילון משקפים את אופיו הייצוגי של המבנה. גם כיום האתר מאפשר להבין את עוצמתו האדריכלית המקורית, אף שרוב חלקיו העליונים וחללי הפנים נהרסו במשך הדורות. עדות פאוסניאס העדות הספרותית החשובה ביותר על ספריית אדריאנוס באה מן הגאוגרף והנוסע היווני פאוסניאס, שביקר באתונה במאה ה־2 לספירה. פאוסניאס תיאר את מפעלי הבנייה של אדריאנוס בעיר, והזכיר במיוחד מבנה בעל מאה עמודים משיש פריגי, חדרים מקושטים, תקרות מוזהבות, אבן בהירה, פסלים וציורים, ובתוכם ספרים. תיאור זה מזוהה במחקר עם ספריית אדריאנוס. העדות של פאוסניאס חשובה מפני שהיא מתארת את הספרייה לא כחורבה, אלא כמבנה חי ופועל, מרשים מאוד בעיני בן התקופה. היא גם מלמדת שהמבנה נתפס כאחד המפעלים הבולטים ביותר של אדריאנוס באתונה. תפקידי הספרייה השם “ספרייה” עשוי להטעות אם מבינים אותו במובן מודרני של ספרייה להשאלת ספרים. ספריות בעת העתיקה שימשו בעיקר לאחסון, לימוד, קריאה, הוראה ודיון. לפי אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית, ספריית אדריאנוס שימשה לאחסון יצירות ספרותיות חשובות, מסמכים משפטיים ומינהליים, וכן כמקום להרצאות ולפעילות של אסכולות פילוסופיות. המגילות נשמרו בארונות או במדפים בתוך גומחות, ולא הושאלו לקוראים כפי שנהוג בספריות ציבוריות מודרניות. לצד תפקידה כמאגר טקסטים, הספרייה הייתה חלק מן החיים האינטלקטואליים של אתונה הרומית: מקום שבו יכלו מלומדים, מורים, תלמידים ונואמים להיפגש, לשמוע הרצאות ולעסוק בלימוד. ספריית אדריאנוס ואתונה הרומית הספרייה הייתה חלק ממכלול עירוני רחב יותר של מפעלי בנייה אדריאניים. במחקר על אתונה בתקופת אדריאנוס נטען כי ספריית אדריאנוס, האגורה הרומית, בזיליקה סמוכה ומבנים נוספים יצרו יחד מרכז אזרחי רומי חדש בלב העיר. מרי ט. בואטרייט כתבה בהספריה כי ספריית אדריאנוס והבזיליקה הסמוכה מגלמות את “הנוכחות הפיזית של השלטון הרומי” באתונה, וכי הן קשורות לאופן שבו אדריאנוס שילב בין יסודות תרבותיים יווניים ורומיים. מיקומה של הספרייה היה משמעותי. היא ניצבה סמוך לאגורה הרומית, אך לא במקום האגורה הקלאסית הישנה. בכך יצרה רומא מוקד עירוני חדש, שביטא את המעבר של אתונה מעיר־מדינה עצמאית למרכז תרבותי חשוב בתוך האימפריה הרומית. הפלישה ההרולית והשיקום המאוחר בשנת 267 לספירה נפגעה אתונה קשות בפלישת ההרולים , עם גרמאני שפשט על אזורים שונים באימפריה הרומית. ספריית אדריאנוס ניזוקה קשה באירוע זה. מאוחר יותר שולבו חלקים מן המבנה במערך הביצורים המאוחר של העיר, והוא עבר תיקונים בתקופת הרקוליוס, פרפקט איליריקום, בשנים 407–412 לספירה. פגיעתה של הפלישה ההרולית מסמנת את סוף תפקידה המקורי של הספרייה כמבנה קיסרי מפואר מן המאה ה־2. עם זאת, האתר לא ננטש. להפך: במשך מאות שנים שימש השטח לצרכים חדשים, והמבנה הרומי הותאם למציאות עירונית, דתית ומינהלית משתנה. התקופה הביזנטית בתקופה הביזנטית הוקמו בתוך שטח הספרייה כמה מבנים נוצריים. במאה ה־5 נבנה בחצר הפנימית מבנה טטרקונכי, כלומר מבנה בעל ארבעה אגפים או אפסיסים. מבנה זה נהרס בסוף המאה ה־6, ובמחצית השנייה של המאה ה־7 הוסב המקום לבזיליקה תלת־ספינתית. מעל חורבותיה נבנתה במאה ה־11 כנסייה ביזנטית בשם מגאלי פנאיה, שנהרסה בשנת 1885. במאה ה־12 בנתה משפחת חלקוקונדיליס כנסייה קטנה המוקדשת למלאך מיכאל, סמוך לחזית ולפרופילון של הספרייה. שרידים מן הכנסייה המאוחרת נראים עדיין בחזית האתר, ובהם קטע קיר וציור קיר. כך משמר האתר שכבות היסטוריות רבות: רומית, נוצרית קדומה, ביזנטית ואחר־כך עות'מאנית ומודרנית. התקופה העות'מאנית והעת החדשה לאחר התקופה הביזנטית המשיך אזור הספרייה לשמש חלק מן המרכז העירוני של אתונה. לפי פרסום רשמי על האגורה הרומית, לאחר הפלישה ההרולית עבר המרכז המסחרי והמינהלי של אתונה מן האגורה העתיקה לאגורה הרומית ולספריית אדריאנוס, ושם המשיך לפעול עד אמצע המאה ה־19. בתקופות הביזנטית והפוסט־ביזנטית כוסה האזור בשכבות עפר, ונבנו בו בתים, סדנאות וכנסיות. במאה ה־19, לאחר הקמת המדינה היוונית המודרנית והפיכת אתונה לבירתה, החלה חשיפת שרידי העיר העתיקה. מבנים מאוחרים יותר נהרסו בהדרגה, והאתר הארכאולוגי קיבל את צורתו המוכרת כיום. כיום ספריית אדריאנוס היא אתר ארכאולוגי פתוח לציבור, סמוך מאוד למוקדי התיירות המרכזיים של אתונה. ממצאים באתר באתר מוצגים שרידים אדריכליים מן הספרייה עצמה ומן המבנים המאוחרים שנבנו בתוכה. אחד הממצאים המרשימים הוא פסל קולוסאלי של האלה ניקה, או ויקטוריה הרומית, שנמצא בחפירות באתר בשנת 1988 ומוצג באזור תצוגה קטן בתוך הספרייה. ממצא זה משתלב בדימויים הקיסריים של ניצחון, סמכות ופטרונות רומית. בנוסף נמצאו באתר פריטי פיסול, כתובות, שרידי עיטור אדריכלי, קטעי קירות ושרידים של הכנסיות הביזנטיות. ממצאים אלה מאפשרים להבין לא רק את המבנה המקורי של הספרייה, אלא גם את תולדות השימוש החוזר באתר במשך יותר מאלף שנה. חשיבות האתר חשיבותה של ספריית אדריאנוס נובעת מכמה היבטים. ראשית, היא אחת העדויות האדריכליות החשובות ביותר לפעילות הבנייה של אדריאנוס באתונה. שנית, היא מלמדת על תפקידה של אתונה בתקופה הרומית: לא עוד פוליס עצמאית בעלת כוח מדיני, אלא עיר תרבות, לימוד וזיכרון היסטורי תחת חסות האימפריה. שלישית, היא מדגימה כיצד מבנים רומיים גדולים קיבלו שימושים חדשים בתקופות מאוחרות יותר. האתר חשוב גם להבנת היחסים בין יוון ורומא. אדריאנוס בנה באתונה מבנה רומי גדול, אך הקדיש אותו לעיר שנחשבה ערש התרבות היוונית. הספרייה שימשה אפוא כסמל כפול: מצד אחד ביטוי לכוח רומי, ומצד אחר מחווה למורשת האינטלקטואלית היוונית. קישורים חיצוניים הערות שוליים