Futbolo aikštė

Futbolo aikštė – futbolui skirta žaidimo vieta, padengta natūralia žole, dirbtine danga arba jų mišiniu (hibridinė danga). Aikštės matmenis ir žymėjimą nustato futbolo taisyklių pirmoji taisyklė. Visos linijų žymės yra futbolo aikštės dalys, pavyzdžiui, šoninę liniją liečiantis kamuolys laikomas tebesąs žaidime ir teisėjas dėl to nestabdo rungtynių. Įvartis įskaitomas, jei kamuolys yra visiškai už vartų linijos. Aplink futbolo aikštę esanti infrastruktūros statinys vadinamas futbolo stadionu (arba tiesiog stadionu). Aprašymas Futbolo aikštė yra stačiakampio formos, jos ilgis 90–120 m, plotis 45–90 m (tarptautinėms rungtynėms atitinkamai 100–110 m ir 64–75 m). 2008 m. standartizuoti aikštės matmenys A klasės tarptautinėms varžyboms IFAB nustatė 105 m ilgio ir 69 m pločio futbolo aikštės matmenis. Ankstesni matmenys buvo nuo 100 m iki 110 m ilgio ir nuo 64 m iki 75 m pločio. Linijos storis negali būt didesnis nei 12 cm. Aikštė žymima linijomis, kurios įeina į jos ribas. Dvi ilgosios linijos vadinamos šoninėmis, dvi trumposios – vartų linijomis. Kiekvienos linijos plotis neturi viršyti 12 cm. Vidurio linija dalija aikštę į dvi lygias dalis, vidurio linijos viduryje yra aikštės centro žyma. Aplink šią žymą brėžiamas apskritimas, kurio spindulys lygus 915 cm. Vartų aikštelė pažymima kiekviename aikštės gale. Iš taškų, esančių 550 cm atstumu nuo kiekvieno vidinio vartų virpsto taško, statmenai vartų linijai brėžiamos dvi 550 cm ilgio linijos į aikštės vidurį. Šios linijos sujungiamos kita linija, lygiagrečia vartų linijai. Vartų zona, kurią riboja šios linijos, vadinama vartų aikštele. Baudos aikštelė taip pat pažymima kiekvienoje aikštės pusėje. Iš taškų, esančių 1650 cm atstumu nuo kiekvieno vidinio vartų virpsto taško, statmenai vartų linijai brėžiamos dvi 1650 cm ilgio linijos į aikštės vidurį. Šios linijos sujungiamos kita linija, lygiagrečia vartų linijai. Zona, kurią riboja šios linijos ir vartų linija, vadinama baudos aikštele. Kiekvienos baudos aikštelės viduryje daroma 11 baudinio smūgio žymė, kuri yra 1100 cm atstumu nuo taško, esančio tarp vartų virpstų. Kiekviename aikštės kampe įtvirtinamos vėliavėlės (gairelės), kurios užmaunamos ant kotų, ne trumpesnių kaip 150 cm. Kotų viršūnės turi būti neaštrios. Vėliavėlės gali būti įtvirtinamos ir vidurio linijos galuose už aikštės ribų, bet ne arčiau kaip 100 cm nuo šoninės linijos. Nuo kiekvienos aikštės kampuose esančios vėliavėlės 100 cm spinduliu į aikštės vidų nubrėžiamas lankas. Kiekvienos vartų linijos viduryje statomi futbolo vartai, kuriuos sudaro du vertikalūs virpstai, pastatyti vienodu atstumu nuo kampinių vėliavėlių ir viršuje sujungti horizontaliu skersiniu. Atstumas tarp vertikalių virpstų (matuojant iš vidinės pusės) lygus 732 cm, nuo aikštės paviršiaus iki horizontalaus skersinio vidinės dalies – 244 cm. Virpstai ir skersinis turi būti baltos spalvos. Vartai ant žemės turi būti patikimai įtvirtinti. Skersinis ir virpstai gaminami iš medžio, metalo arba kitos standartų leidžiamos medžiagos ir turi nekelti pavojaus žaidėjams. Jų skerspjūvis gali būti kvadrato, stačiakampio, apskritimo ar elipsės formos. 915 cm atstumu nuo kampinio sektoriaus statmenai vartų linijai už aikštės ribų gali būti daroma žyma, užtikrinanti, kad šio atstumo bus laikomasi mušant kampinį smūgį. Techninė zona turi būti išsikišusi po 100 cm į abi puses nuo ploto, skirto atsarginių žaidėjų suoleliui, ir į priekį iki 100 cm atstumu link aikštės šoninės linijos. Šaltiniai Nuorodos IFAB: Law 1 (the Field of Play) Sporto statiniai (techniniai duomenys, I dalis). – Vilnius, Lietuvos sporto informacijos centras, 2005. ISBN 9986-574-79-X. // psl. 11–13