Omaan

Omaan, ametlikult Omaani Sultaniriik, on riik Lääne-Aasias Araabia poolsaare kaguosas. Tal on maismaapiirid Saudi Araabia, Araabia Ühendemiraatide ja Jeemeniga. Omaani rannajoon jääb kagus Araabia mere ja kirdes Omaani lahe äärde. Madha ja Musandami eksklaavid on maismaal ümbritsetud Araabia Ühendemiraatidega, samal ajal kui Musandami rannikupiirid moodustavad Hormuzi väin ja Omaani laht. Riigi rahvaarv on umbes 5,46 miljonit ning pindala 315 331 km². Pealinn ja suurim linn on Masqaţ. Omaan on araabia maailma vanim iseseisev riik. Alates 17. sajandist kujunes Omaan piirkondlikuks suurvõimuks, mille impeerium konkureeris Portugali ja Briti impeeriumiga mõju pärast Pärsia lahes ja India ookeanis. Omaani mõju ja kontroll ulatus 19. sajandi kõrgajal üle Hormuzi väina piirkondadesse, mis hiljem said Iraani ja Pakistani osaks, ning lõunas kuni Sansibarini. 20. sajandil sattus Omaan Briti impeeriumi mõju alla, kuigi jäi juriidiliselt iseseisvaks riigiks. Omaani naftavarud on maailmas suuruselt umbes 22. kohal. 2010. aastal tunnustas ÜRO Arenguprogramm Omaani kui riiki, mis oli eelneva 40 aasta jooksul arengutaseme poolest maailmas kõige rohkem edenenud. Erinevalt paljudest teistest Pärsia lahe riikidest on Omaani majandus vähem sõltuv fossiilkütustest; oluline osa majandusest on turism ning kalade, datlite ja muude põllumajandussaaduste kaubandus. Maailmapank liigitab Omaani kõrge sissetulekuga majanduseks. 2024. aasta seisuga on Omaan ülemaailmses rahuindeksis maailmas 42. kohal. Riik Riigikord Omaan on ametlikult konstitutsiooniline monarhia, kuid tegelikku võimutäiust omab sultan, kelleks alates aastast 2020 on Haitham ibn Tāriq. Eelmist sultanit on toetanud ka enamik rahvast, kuna ta tõi riiki suhtelise majandusliku õitsengu ja stabiilse valitsusvõimu. Kahekojaline parlament koosneb 58-liikmelisest Riiginõukogust, mille liikmed määrab ametisse sultan ja 83-liikmelisest Konsultatiivkogust, mille valib rahvas. Erakonnad on keelatud. Haldusjaotus Riik jaguneb 11 kubernerkonnaks (muḩāfaz̧ah). Al-Bāţinah Janūbī kubernerkond Al-Bāţinah Shamālī kubernerkond Al-Buraymī kubernerkond Al-Wusţá kubernerkond Ad-Dākhilīyah' kubernerkond Ash-Sharqīyah Janūbī kubernerkond Ash-Sharqīyah Shamālī kubernerkond Az̧-Z̧āhirah' kubernerkond Masqaţi kubernerkond Musandami kubernerkond Z̧ufāri kubernerkond 2011. aastal jagati Al-Bāţinah' piirkonna põhja- ja lõunaosa omaette kubernerkondadeks, sama tehti Ash-Sharqīyah' piirkonnaga ning Ad-Dākhilīyah', Al-Wusţá ja Az̧-Z̧āhirah' piirkond (minţaqah) said kubernerkondadeks. Rahvastik Põhirahvas on araabia keelt rääkivad omaanlased (u 3/4). Lisaks araabia keelele räägitakse veel lõuna-araabia keeli: bathari, harsuusi ja šahri keelt. Samuti iraani keelte hulka kuuluvat kumzaari, belutši ja pärsia keelt ning india keelte hulka kuuluvat urdu keelt. Rändkarjakasvatajad väljaspool linnu räägivad etioopia keeltega sarnanevaid dialekte. 2003. aasta rahvaloendusel oli riigi rahvaarv 2,34 miljonit. 15. septembril 2025 oli arvestuslik rahvaarv 5,534 miljonit ning see kasvab. Riigis elab umbes 600 000 välismaalast, peamiselt võõrtöölised Pakistanist, Bangladeshist, Egiptusest, Indiast ja Filipiinidelt. Suurlinnu Omaanis ei ole. Pealinnas Masqaţis on ametlikult vaid Viljandi jagu elanikke. Vahetult kokku puutuvate linnade piire on korduvalt muudetud ning loendusandmed on väga vastukäivad. Suuremad linnad on As-Sīb, Şalālah, Maṭraḥ (pealinna eeslinn suurima sadama ja ärikeskusega), Bawšar, Şuḩār, As-Suwayq ja ‘Ibrī (ülejäänud alla 100 000). Religioon Ibadiidid 75%, sunniidid, šiiidid ja hinduistid. Ajalugu Omaan oli alates 6. sajandist eKr kuni aastani 632 Pärsia impeeriumi osa. Seejärel vallutasid selle araablased ning seal levis islam. 751 sai Omaan ibadiidi moslemite keskuseks ning seal hakkas valitsema nende imaam. 1508 vallutati pealinn Masqaţ Portugali poolt, kuid 1659 langes see Türgi kätte. 1741 tõrjuti türklased välja ning kehtestati sultanaat. 19. sajandil oli Omaani võimsuse kõrgaeg, ta omas kolooniaid Belutšistanis ja Sansibaris. Viimased kolooniad kaotas ta alles 1947, kui need liideti Pakistaniga. 1970. aastal sai riigipeaks sultan Qābūs bin Sa‘īd, kes vabastas järgmisel aastal maa Suurbritannia protektoraadist. Qābūs bin Sa‘īd püsis võimul 50 aastat, kuni surmani aastal 2020. 1990. aastatel hakkas sultan toetama mõningaid demokraatlikke reforme, mille tulemusena parlamendi alamkoda valiti 2003 esimest korda vabadel valimistel. 2020. aastast on sultan Haitham ibn Tāriq. Loodus Suurema osa Omaanist (80%) moodustab orgudest (wadid) ja mäeahelikest liigestatud kiltmaa kõrgusega 800–1000 m. Rannikumadalikku on alla 3% territooriumist. Mäestike (15%) tipud ulatuvad üle 3000 m, Al-Hajari mägede läänepoolses osas mitte kaugel Omaani lahe rannikust paikneb Araabia poolsaare idaosa ja riigi kõrgeim tipp Jabal Shams (tlk. päikese mägi) – 3075 m. Mägine on ka maa kaguosa Jabal al-Qamar. Kõikjal on püstloodsete seintega kanjoneid, kuid püsivaid jõgesid nende põhjas mitte, sest kliima on kuiv ja kuum. Maist augustini võib temperatuur tõusta 48 kraadini varjus. Samal perioodil toob edelamussoon ka vihma. Sademeid on sisemaal vaid mõnikümmend mm/a, mägedes on summa selline nagu meil Eestis keskmiselt – kuni 500 mm/a. Valdav maastikutüüp on kõrb, mägede merepoolsetes osades heitlehine mussoonmets. Leidub 56 liiki imetajaid nagu Eestiski ja 472 liiki linde (neist vaid sadakond pesitsejaid), roomajaid on Eesti 5 liigi asemel aga koguni 64. Omaanis on ka üks rahvuspark ja viis UNESCO nimistu looduspärandi objekti. Vaata ka Omaani jalgpallikoondis Omaan olümpiamängudel Omaani jäähokikoondis Omaani välisministeerium Viited Välislingid