Apvienotie Arābu Emirāti

Apvienotie Arābu Emirāti (arābu: دولة الإمارات العربية المتحدة‎, Dawlat al-Imārāt al-‘Arabīyah al-Muttaḥidah), saukti arī par AAE vai Emirātiem, ir valsts Tuvajos Austrumos, kas atrodas Arābijas pussalas dienvidaustrumos. Emirāti robežojas ar Saūda Arābiju dienvidos un ar Omānu austrumos, kā arī tai ir jūras robeža ar Kataru un ar Irānu. To ziemeļos apskalo Persijas līcis, bet austrumos Omānas līcis. Apvienoto Arābu Emirātu kopējā platība ir 83 600 km² un to ietekmē subtropu klimats. Lielāko daļu no AAE teritorijas aizņem tuksneši, bet valsts ziemeļaustrumos atrodas auglīga zeme. Tā ir viena no turīgākajām valstīm pasaulē pēc IKP uz vienu iedzīvotāju. AAE naftas rezerves ir septītās lielākās pasaulē, bet dabasgāzes rezerves ir septiņpadsmitās lielākās pasaulē. Lielāko daļu no naftas ienākumiem valsts izmanto veselības, izglītības un infrastruktūras attīstībai. AAE ir Arābu līgas, Līča arābu valstu sadarbības padomes, Islāma sadarbības organizācijas, Nepievienošanās kustības, BRICS un OPEC dalībvalsts. Vēsture Valsts teritorija vēsturiski bija daļa no senajiem tirdzniecības ceļiem starp Mezopotāmiju, Indiju un Persiju. Arheoloģiskie atradumi liecina, ka šajā reģionā cilvēki dzīvoja jau bronzas laikmetā. Senā un viduslaiku vēsture Senatnē AAE teritorijā pastāvēja dažādas kultūras, tostarp Umm an-Nar kultūra (ap 2600–2000 g. p.m.ē.), kas bija pazīstama ar attīstītu tirdzniecību un apmetnēm piekrastes rajonos. Vēlāk reģions kļuva par svarīgu mezglu jūras tirdzniecībā starp Indijas okeānu un Persijas līci. 7. gadsimtā teritorijā izplatījās islāms pēc pravieša Muhameda sludināšanas Arābijas pussalā. Reģions tika integrēts Rašidūnu kalifātā, vēlāk arī citos islāma kalifātos. Viduslaikos vietējās ciltis un ostas pilsētas aktīvi piedalījās tirdzniecībā ar Austrumāfriku, Indiju un Persiju. Eiropas ietekme un ''Pirātu krasts'' 16. gadsimtā Portugāle mēģināja nostiprināt kontroli pār Persijas līča tirdzniecības ceļiem. Vēlāk reģionā ietekmi nostiprināja Lielbritānija, kas centās aizsargāt savus tirdzniecības maršrutus uz Indiju. 18.–19. gadsimtā piekrastes teritorija tika dēvēta par ''Pirātu krasts'', jo vietējās jūras ciltis bieži uzbruka tirdzniecības kuģiem. 1820. gadā vairākas vietējās valdnieku dinastijas parakstīja līgumu ar Lielbritāniju, kas kļuva pazīstams kā 1820. gada vispārējais jūras līgums. Vēlāk tika noslēgti papildu līgumi, un teritorija kļuva pazīstama kā Līguma valstis (Trucial States). Ceļš uz neatkarību 20. gadsimta vidū reģionā tika atklāti lieli naftas krājumi, kas būtiski mainīja vietējo ekonomiku un politiku. Līdz tam ekonomika galvenokārt balstījās uz pērļu zveju, tirdzniecību un zvejniecību. 1968. gadā Lielbritānija paziņoja, ka izbeigs savu militāro klātbūtni Persijas līča reģionā. Pēc vairākām sarunām vietējie emīri nolēma apvienoties federācijā. Federācijas izveide 1971. gada 2. decembrī tika izveidoti Apvienotie Arābu Emirāti, apvienojoties sešiem emirātiem: Abū Dabī, Dubaija, Šārdža, Adžmāna un Fudžeira. 1972. gadā federācijai pievienojās arī Rāselhaimas emirāts. Par pirmo valsts prezidentu kļuva Zājids bin Sultāns al Nahjāns, kurš bija Abū Dabī valdnieks un viens no federācijas dibinātājiem. Mūsdienu attīstība Kopš neatkarības iegūšanas AAE ir piedzīvojuši strauju ekonomisko izaugsmi, galvenokārt pateicoties naftas un dabasgāzes eksportam. Valsts aktīvi investēja infrastruktūrā, finanšu sektorā un tūrismā, īpaši tādās pilsētās kā Dubaija un Abū Dabī. 21. gadsimtā AAE kļuva par vienu no svarīgākajiem ekonomikas un transporta centriem Tuvajos Austrumos, ar modernām pilsētām, starptautiskām lidostām un lieliem projektiem, piemēram, Burj Khalifa un Palm Jumeirah. Valsts arī aktīvi iesaistās starptautiskajā politikā un reģionālajās organizācijās, tostarp Persijas līča sadarbības padome. Iedzīvotāji Pēc 2014. gada datiem Apvienotajos Arābu Emirātos dzīvoja vairāk nekā 9,5 miljoni iedzīvotāju, no kuriem apmēram 1,2 miljoni bija pilsoņi, bet vairāk kā 8,3 miljoni bija iebraucēji. Nepilsoņi var pretendēt uz AAE pilsonības iegūšanu pēc divdesmit valstī nodzīvotiem gadiem, ja viņiem nav kriminālu pārkāpumu un viņi prot teicami runāt arābiski. 2009. gadā 58,4% AAE iedzīvotāju bija imigranti no Indijas, Pakistānas un Bangladešas, 16,7% bija no citām Āzijas valstīm, bet 8,4% jeb apmēram 500 000 iedzīvotāju bija no Rietumvalstīm. Lielākā etniskā grupa ir indieši (25%), tad seko pakistāņi (12%), arābi (9%), bengāļi (7%) un filipīnieši (5%). Oficiālā valsts valoda ir arābu valoda, bet biznesā un izglītībā tiek izmantota arī angļu valoda. Lielākā reliģija pēc sekotāju skaita ir islāms (85% sunnīti, 15% šiīti). Struktūra Apvienotie Arābu Emirāti sastāv no septiņiem emirātiem: Abū Dabī, Dubaijas, Adžmānas, Šārdžas, Ummelkaivainas, Rāselhaimas un Fudžeiras. Visi emirāti ir absolūtās monarhijas, bet federālā līmenī pastāv prezidentāla sistēma. Tradicionāli prezidenta amatu ieņem Abū Dabī emīrs, bet premjerministra — Dubaijas emīrs, tādējādi šie amati faktiski ir mantojami. Apvienoto Arābu Emirātu galvaspilsēta ir Abū Dabī, bet lielākā pilsēta ir Dubaija. Atsauces Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Apvienotie Arābu Emirāti. Encyclopædia Britannica raksts (angliski) Brockhaus Enzyklopädie raksts (vāciski) Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski) Encyclopædia Universalis raksts (franciski) Pareizticīgo enciklopēdijas raksts (krieviski) Enciklopēdijas Krugosvet raksts (krieviski)