Kivilabürint

Kivilabürindid ehk meremeeste mängud, soome keeles jatulintarha, on soome rahvapärimuse kohaselt nimetus Euroopa eri paikkonnis ehitatud kivist laotud labürintidele, mida Hiiumaal on nimetatud ka meremeeste mängudeks. Vastupidi tänapäeval inimeste hulgas levinud arusaamale labürindist, kui eksitavate keerdkäikudega ehitisest, ei ole kivilabürintides tavaliselt eksitavaid umbradasid. Kivilabürindi ühes ja siis teises suunas keerduvat rada pidi võib käia labürindi sissepääsust alates ilma ekslemata kuni selle keskmeni. Suur osa Soome kivilabürintidest, mis kõik eranditult asuvad kas Soome mandri rannikualal või saarestikus, on nähtavasti pärit keskajast või on hilisemad, vanimad arvatavasti eelajaloolisest ajast. Võimalik, et kivilabürinte on kasutatud kultuspikadena, aga kindlaid teadmisi selle kohta ei ole. Soome kivilabürintide tegijaiks on rahvasuu pidanud hiide, hiiglase kasvu olendeid (soome keeles jatuli-jättiläinen). Veel on olnud kombeks "süüdistada" kummaliste kujundite tegemises naaberküla asukaid, kuna endi looduks neid ei tunnistatud. Veel on kivilabürintide kohta Soomes kasutatud nimetusi jättiläisen tie 'hiiglase tee' ja jätinpolku 'hiiurada', Laiskan-Jaakon rinki 'Laisa-Jaagu rõngas' ja Pietarin leikki 'Peetrilinna mäng'. Samuti on kivilabürinte nimetatud Jeruusalemmaks ja Niniveks, kuna kivilabürindi radadel kulgemist on võrreldud palverännakuga nendesse muistsetesse tuntud linnadesse. Soomele lisaks on teada labürinte ka Rootsis nii rannikul kui ka sisemaal, Eesti saartel, Norras, Koola poolsaarel ja Valge mere saartel. Mujal Põhja-Euroopas on kivilabürintide kohta kasutusel sellised nimetused nagu Trelleborg, Trinneborgs slott, Trondheim ja Babylon. Rootsikeelsed nimetused on jungfrudans 'neitsitants', 'piigatants', Trojaborg 'trooja linn' ja rundborg 'ümmargune linn'. Briti saartel on turbast ehitatud samalaadsete labürintide kohta kasutatud nimetusi Troy Town ja Caerdroia, Saksamaal Trojaburg. Allikad Aspelin, J.R.: Jatulintarhat Suomen rantamailla. Suomen Muinaismuistoyhdistyksen Aikakauskirja II. 1877. Kraft, John: The goddess in the labyrinth. Religionsvetenskapliga skrifter. 1985. Niemi, Tapani: Merkilliset jatulintarhat. Tiede 2000 6/2000, s. 46-50. Pietiläinen, Petteri: GIS-analyysi keskiaikaisen Etelä-Karjan jatulintarhoista. Muinaistutkija 4/1999, s. 2-17. Helsinki 1999. Westerdahl, Christer: Stone maze symbols and navigation. The International Journal of Nautical Archaeology 24. 1995. Kirjandus Keskiajan Saaristomeri: jatulintarhat. Salaperäiset jatulintarhat. Luontoon.fi. Muinaisten jatulintarhojen salattu tarkoitus. Vaasa.fi 13.7.2005. Kalju Põllu: Labyrintit. Jukka Luoto: Jatulintarha-hanke voi hämärtää aidon ja jäljitelmän rajaa. Turun sanomat 13.8.2009. Kuva jatulintarhasta. J. Kraft, U. Selirand. Labyrinths in Estonia. - Caerdroia 23 (1990), p.32-37 Vaata ka Kootsaare kivilabürint Tahkuna kivilabürint Aegna kivilabürint