Kumpulan kartano

Kumpulan kartano (ruots. Gumtäkt gård), vanhemmalta nimeltään Kumtähden kartano, on Helsingin Kumpulan kaupunginosassa sijaitseva historiallinen kartano. Sen alueella sijaitsevat Kumpulan kaupunginosan vanhimmat rakennukset. Ne ovat kaikki peräisin 1800-luvulta, paitsi maakellarit 1700-luvulta. Kartanon vuonna 1841 valmistuneessa päärakennuksessa säilytetään nykyisin Luonnontieteellisen keskusmuseon geologisia kokoelmia. Näihin meteoriitti-, mineraali- ja fossiilikokoelmiin voi tutustua kesäkaudella erityisinä yleisöpäivinä. Kartanon puisto on muokattu kasvitieteelliseksi puutarhaksi, joka on kesäisin avoinna yleisölle. Historia Ensimmäiset merkinnät kartanosta ovat 1460-luvulta. Säteritila siitä tuli vuonna 1481 ja rälssitila vuonna 1498. Muutaman kilometrin päähän kartanosta perustettiin Helsingin kaupunki vuonna 1550. Tilan omistus oli 1500-luvun lopulla jakaantunut eikä yksikään omistajista asunut tilalla itse. Sen hankki 1600-luvulla itselleen varakas tullitarkastaja nimeltään Augustin Larsson (k. 1658). Hänet aateloitiin ja hän otti nimekseen Svanström. Svanströmin kuoltua tila siirtyi ensin leski Anna Grönfeltille (k. 1682) ja sitten tytär Anna Svanströmille, joka oli naimisissa majuri Gustav Johan von Schroven kanssa. Kasvitieteilijä ja tutkimusmatkailija Peter Forsskål vietti varhaislapsuuttaan Kumpulassa. Hänen isänsä Helsingin kirkkoherra Johan Forsskåhl sai kartanon haltuunsa panttina linnoitusupseeri, eversti Johan Conrad Cedersparrelta toukokuussa 1732. Perheen nuorin poika Peter oli silloin muutaman kuukauden ikäinen. Kumpulan kartano oli osa hänen kasvuympäristöään kunnes Johan Forsskåhl perheineen siirtyi Ruotsin puolelle vuonna 1740 ja panttioikeus kartanoon myytiin luutnantti Erik Armfeltille. Sederholmin kauppa- ja teollisuussuku omisti kartanon 63 vuoden ajan. Kauppaneuvos Johan Sederholm omisti kartanon vuosina 1777-1805 ja hänen poika kauppaneuvos Lars Sederholm toimi kartanon isäntänä vuoteen 1822. Seuraava omistaja oli kuninkaallinen sihteeri Carl Albrecht Sederholm. Kartano oli Sederholmin suvun omistuksessa vuoteen 1840. Taiteilija Albert Edelfelt ja hänen vaimonsa Ellan asuivat väliaikaisesti kartanon alueella 1800-luvun lopulla odottaessaan esikoisensa syntymää. Kartanon omistajan, valtioneuvos ja vapaaherra Johan Gabriel von Bonsdorffin poika Hjalmar Erik Gabriel von Bonsdorff eli ”Kumpulan Paroni” (k. 1905) myi kartanon vuonna 1883 sen viimeiselle yksityiselle omistajalle Herman Standertskjöld-Nordenstamille. Tämä vuokrasi osan kartanon maista asunto­tonteiksi, joista muodostuivat Hermannin ja Toukolan kaupunginosat sekä osa Vallilaa. Kumpulan kartano solmi 1880-luvun aikana satakunta vuokrasopimusta. Vuonna 1893 hän myi kartanon Helsingin kaupungille, ja vuonna 1906 sen alueet sekä Gumtähden kylässä ollut Wikbergin allodi­säteri liitettiin Helsinkiin. Vuosina 1905–1960 kartanoa vuokrasi lääkintöhallitus ja rakennukset toimivat sukupuolitautien sairaalana. Myöhemmin rakennukset olivat kaupungin vuokra-asuntoina lukuun ottamatta sairaalan entistä konttoria, joka toimi kansakouluna. Kansakoulu lopetti peruskoulu-uudistuksen myötä vuonna 1977, jolloin kaupunki myi kartanoalueen valtiolle. Kaksi vuotta myöhemmin rakennukset vuokrattiin yliopiston käyttöön tarkoituksena perustaa kasvitieteellinen puutarha ja kampusalue. Puutarhan rakentaminen aloitettiin vuonna 1987, mutta se muutettiin yleisölle avoimeksi vasta 2009. Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan kanslia toimi päärakennuksessa vuosina 1996–2014. Katso myös Kumpulan kartanon laakso Lähteet Aiheesta muualla Kartanonpuistot, Helsingin kaupungin rakennusvirasto (Arkistoitu – Internet Archive) Prostituoituja oli Helsingissä sata vuotta sitten niin paljon, että heitä varten perustettiin pakkohoitola – Kaupunkilaisten karttamassa ”Kuppalassa” toteltiin ankaraa kuria, tapeltiin ja opetettiin ammatin saloja