Suomen Merimieskirkko

Suomen Merimieskirkko sr (Finlands Sjömanskyrka sr) on perustettu vuonna 1875. Se toimi yhdistyksenä 150 vuotta, kunnes muuttui säätiöksi 1. lokakuuta 2025. Merimieskirkko perustettiin auttamaan suomalaisia merimiehiä ulkomailla, mutta jo varsin pian sen tarjoamia palveluja käyttivät merenkulkijoiden lisäksi myös siirtolaiset ja muut matkustavaiset. Merimieskirkon keskustoimisto sijaitsee Helsingissä Vuosaaren sataman kupeessa. Merimieskirkolla on toimipaikka Suomessa seitsemässä satamassa ja ulkomailla (Euroopassa) neljällä paikkakunnalla. Merimieskirkkotyötä tehdään kuitenkin useammalla paikkakunnalla niin Suomessa kuin ulkomailla. Merimieskirkkojen palvelujen käyttäjiä ovat erityisesti suomalaisissa kauppalaivoissa ja ulkomaisissa, Suomen satamissa vierailevissa aluksissa työskentelevät merenkulkijat sekä ulkosuomalaiset ja heidän perheensä. Heidän lisäkseen kirkoilla vierailee muun muassa rekkamiehiä, au paireja, opiskelijoita, interreilaajia, motoristeja, erilaisia ryhmiä, turisteja sekä ulkomailla työskenteleviä suomalaisia. Merimieskirkot ovat kaikille avoimia kohtaamispaikkoja. Suomen Merimieskirkko on SOSTEn jäsenjärjestö. Lisäksi Suomen Merimieskirkko on vuodesta 2019 lähtien Suomen Ekumeenisen Neuvoston kumppanuusjärjestö. Historia Suomen Merimieskirkko perustettiin vuonna 1875 nimellä Suomalaisten merimiesten ulkomaan satamissa sielunhoitoyhtiö (Föreningen till beredande af själavård åt finska sjömän i utländska hamnar). Vuonna 1888 yhdistyksen nimi muutettiin Suomen Merimieslähetysseura ry:ksi (Finska Sjömansmissionssällskapet rf) ja edelleen vuonna 1994 Suomen Merimieskirkko ry:ksi (Finlands Sjömanskyrka rf). Säätiöitymisen myötä vuonna 2025 virallinen nimi on nykyisin Suomen Merimieskirkko sr (Finlands Sjömanskyrka sr). Vuonna 1880 lähetettiin ensimmäinen merimiespappi Elis Bergroth Englantiin Grimsbyn satamaan. Merimieslähetysasemia perustettiin sittemmin muun muassa Lontooseen, Hampuriin, Antwerpeniin ja Rotterdamiin sekä lähes kaikkiin Euroopan merkittävimpiin satamakaupunkeihin. Australiassa lähetysasemia oli Melbournessa ja Sydneyssä. San Franciscoon ja New Yorkiin perustetut merimieslähetysasemat siirtyivät myöhemmin amerikansuomalaisten hoidettaviksi. Tilapäistä toimintaa seura on harjoittanut noin 110 paikkakunnalla. Vuonna 1898 Merimieslähetysseura lähetti siirtolaispappeja Yhdysvaltoihin. Seuralla oli lisäksi toinen siirtolais- ja merimieslähetysasema Montrealissa. Siirtolaislähetystä on harjoitettu myös muun muassa Lontoossa ja Melbournessa. Vuonna 1908 seuran sääntöihin lisättiin kohta, joka mahdollisti työntekijöiden palkkaamisen ja siten merimieskirkkotyön myös Suomessa. Ensimmäisenä merimieskirkkotyö alkoi Turussa. Vuonna 1924 perustettiin Helsinkiin merimieslähetysopisto. Samana vuonna perustettiin myös Suomen Kokki- ja Stuerttikoulu, joka koulutti kokkeja ja talousesimiehiä suomalaisia laivoja varten. Koulun toiminta lopetettiin 1966, kun valtion ylläpitämät merimiesammattikoulut ottivat koulutuksen hoitaakseen. Merimieskirkko julkaisi vuosina 1988-1997 Merimiehen Ystävä -nimistä aikakauslehteä. Tämän ja kirkon ulkosuomalaistyön lehden Diasporan yhdistyttyä vuoden 1998 ensimmäinen lehti kantoi nimeä Suomalaiset maailmalla (alaotsikkonaan Merimiehen Ystävä/Diaspora), jossa uuden lehden nimikilpailu julistettiin. Numerosta 2/1998 vuoden 1999 loppuun lehden nimi oli MeDia (alaotsikkonaan Merimiehen Ystävä/Diaspora). Vuoden 2000 alusta lehtiyhteistyö päättyi ja lehden nimeksi tuli Merimieskirkko (alaotsikkonaan Merimiehen Ystävä). Vuodesta 2022 lähtien julkaisuna on ollut vain toimituksellista aineistoa sisältävä vuosikertomus nimeltään edelleen Merimieskirkko (alaotsikkonaan Merimiehen Ystävä). Toiminta Suomen Merimieskirkko palvelee kaikkia liikkuvia ihmisiä ja ulkosuomalaisia. Merimieskirkko tekee evankelis-luterilaisen kirkon työtä ulkomailla ja toteuttaa kansainvälistä diakoniaa Suomen satamissa. Yhteensä Suomen Merimieskirkon työssä tilastoidaan vuosittain kohtaamisia yli 200 000 henkilöä vuodessa. Suomen Merimieskirkko tekee kristillistä, kulttuurista ja sosiaalista työtä. Työtä tekevät merimiespapit, sosiaalikuraattorit, taloushenkilökunta, projektityöntekijät sekä vapaaehtoiset, joita on vuosittain mukana eri pituisissa ja erilaisissa tehtävissä noin tuhat. 31. joulukuuta 2024 henkilöstön lukumäärä oli 53 sisältäen myös osa-aikaisena työskentelevät vakituiset sekä määräaikaiset kausityöntekijät. Vuonna 2026 säätiön hallituksen puheenjohtajana toimii Timo Lappalainen ja pääsihteerinä Hannu Suihkonen. Merenkulkijoita tavataan satamissa, merimieskirkoilla ja laivoilla ja heidän palveluunsa kohdistetaan erityistä huomiota sielunhoidon, virkistys- ja vapaa-ajantoiminnan sekä kuljetuspalvelun avulla. Merimieskirkoilta käsin tehdään työtä myös eritystilanteisiin joutuneiden keskuudessa sairaaloissa ja ulkomailla myös vankiloissa ym. laitoksissa. Ulkomailla on yhä enemmän tarvetta sosiaalityöhön, joka sisältää niin yksilöohjauksen kuin erilaisen ryhmätoiminnan, kuten lapsi-, nuoriso- ja perhetyön sekä erilaisen harrastustoiminnan. Työtä tehdään lisääntyvässä määrin myös ikääntyvien suomalaissiirtolaisten keskuudessa, joiden vanhuusiän ongelmia vierauden tunne usein lisää. Suomessa tehtävän merimieskirkkotyön pohjana on ns. angloamerikkalainen malli, jolla tarkoitetaan oman maan satamissa ja paikallisin voimin (näistä suurin on katolisen kirkon Stella Maris -järjestö) toteutettavaa kansainvälistä toimintaa. Merimieskirkko on avoinna kaikille merenkulkijoille (ja muille) kansallisuuteen ja uskontunnustukseen katsomatta. Sen rahoitus on usein paikallisten vastuulla ja toiminnassa vapaaehtoisten osuus on merkittävä. Työmuoto, jonka erityisesti suomalaiset ovat kehittäneet, on laivakuraattoritoiminta (alkuperäiseltä nimeltään laivapappityö). Tässä työmuodossa työtä tehdään laivoilla mukana seilaten viikon kahden ajan. Työn idea on olla matkassa ja elämäntilanteessa mukana, tehdä merenkulkijan apuna tämän työtä ja siinä äärellä mahdollistaa luottamukselliset keskustelut. Työn tarkoitus on lisätä ja ylläpitää merenkulkijan kokonaisvaltaista hyvinvointia ja pienentää riskiä virheiden tekoon ja siten lisätä meriturvallisuutta. Työ on saanut niin merenkulkijoiden kuin varustamoidenkin varauksettoman tuen. Kirkkohallitus ja Suomen Merimieskirkko solmivat vuonna 2020 yhteistyösopimuksen, jonka myötä Kirkkohallituksen vastuulla olleet operatiiviset tehtävät päätettiin siirtää vaiheittain Suomen Merimieskirkon hoidettaviksi vuoteen 2025 mennessä. Ensimmäisessä vaiheessa vuoden 2023 kesällä Kirkkohallitukselta siirtyi Merimieskirkolle kirkollinen työ Aurinkorannikolla ja yhteistyö Aurinkorannikon suomalaisen seurakunnan kanssa. Samalla siirtyi myös kausityö Kanariansaarilla, Costa Blancalla ja itäisellä Välimerellä. Vuoden 2025 alusta Kirkon ulkosuomalaistyön aiemmin koordinoimat ulkosuomalaisseurakunnat lähes 40 maassa siirtyivät Merimieskirkolle samalla kun kirkon ulkosuomalaistyön osasto lopetti toimintansa. Työtä ohjaavat strategiset linjaukset tehdään kuitenkin jatkossakin Kirkkohallituksessa. Linjaukset koskevat vain maita, jotka ovat tähänkin saakka olleet Kirkkohallituksen suoran tuen piirissä ja joiden toimintaa Kirkkohallitus edelleen rahoittaa. Nykyiset toimipaikat Merimieskirkko toimii Suomessa seitsemässä satamassa, joissa sillä on oma tai vuokrattu toimitila (Hamina, Helsinki (Vuosaari), Kemi, Kokkola, Oulu, Rauma ja Turku). Haminan merimieskirkon satamakuraattori käy laivoilla myös Kotkan satamassa, Kemin merimieskirkon satamakuraattori Torniossa, Rauman merimieskirkon satamakuraattori Porissa ja Turun merimieskirkon satamakuraattori Naantalissa. Ulkomailla Suomen Merimieskirkolla on toimipaikka neljässä eri Euroopan maassa Belgiassa (Brysselissä), Isossa-Britanniassa (Lontoossa), Saksassa (Hampurissa), ja Alankomaissa (Rotterdamissa). Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Kirkkohallituksen kanssa sovitun sopimuksen mukaisesti Merimieskirkko on hoitanut kirkollisen ulkosuomalaistyön operatiivisen johtamisen ja koordinoinnin vuoden 2025 alusta. Ulkosuomalaisseurakuntia on noin 40 eri maassa. Lisäksi Merimieskirkko hoitaa kausityön (aikaisemmin turistityö) Espanjassa sekä matkapappityön Turkissa, Kyproksella ja Kaakkois-Aasiassa. Talous Rahoitus Suomen Merimieskirkon talous perustuu omaan varainhankintaan sekä yksityisten ihmisten ja eri yhteisöjen tukeen ja lahjoituksiin. Omaa varainhankintaa ovat muun muassa palvelu- ja tuotemyynti (mm. kahvi, lounas, sauna, Suomi-kauppa sekä majoitus Lontoossa ja Hampurissa), myyjäistapahtumat, tempaukset ja kampanjat. Toiminnan rahoitus vuonna 2024 koostui seuraavasti: Kanttiini, basaari, majoitus, sijoitus 26 % Valtio, STEA, EU 15 % Seurakunnat 11 % Avustukset, rahastot, säätiöt 7 % Evankelis-luterilainen kirkko 23 % Virallinen kolehti 2 % Muut tuotot 16 % Merimieskirkolla on oma Kirkkoviini (Kyrkvin), jota voi tilata Alkosta ja josta Merimieskirkko saa pienen komission. Viini on valmistettu Espanjan Andalusiassa Malagassa. Suomen seurakunnissa käytetystä ehtoollisviinistä noin 60 % on Merimieskirkon Kirkkoviiniä. Prosenttiosuus on laskettu ennen maaliskuussa 2018 voimaan tullutta alkoholilakia, joka on voinut vaikuttaa myyntiosuuksiin. Katso myös Rotterdamin suomalainen merimieskirkko Belgian suomalainen merimieskirkko Lähteet Suomen Merimieskirkon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) Viitteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suomen Merimieskirkko Wikimedia Commonsissa Lontoon suomalaisen merimieskirkon kotisivut Rotterdamin suomalaisen merimieskirkon kotisivut Hampurin suomalaisen merimieskirkon kotisivut Merimieslähetyksemme 50 vuotta sitten, Suomen Kuvalehti, 07.05.1932, nro 19, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Kuinka merimieslähetystyötä tehtiin 50 vuotta sitten. Hullin merimieslähetysaseman 50-vuotisjuhlan johdosta Viikkoliitteelle kirj. pastori Toivo Winter, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 10.09.1933, nro 37, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot