Pyhämaan uusi kirkko

Pyhämaan uusi kirkko rakennettiin Ruotsin yli-intendentinviraston vuonna 1795 laatimien piirustusten mukaan harmaakivestä vanhan uhrikirkon viereen. Kirkko on muodoltaan päätytornillinen pitkäkirkko ja se valmistui vuonna 1804. Kirkon katteena on satulakatto. Kirkon tornin päällä oli alun perin avolyhty, mutta vuoden 1908 remontin yhteydessä se uusittiin uusgoottilaista tyyliä noudatellen päättymään huippuun ja neljään pieneen kulmatorniin. Kirkkosalin sisäkatto on matala, laudasta tehty tynnyriholvi. Itäisen alttarin takana on sakaristo ja papin kamari ja niiden päällä lehteri. Kirkkoa voidaan pitää tyypillisenä 1700-luvun lopun ja 1800-luvun alun ruotsalaisen virastoarkkitehtuurin edustajana. Sellaisena se on arkkitehtonisesti vaatimaton. Kirkon sisäilme on vuoden 1934 korjauksesta, jonka suunnitteli arkkitehti A. W. Rancken. Kirkon alttaritaulun on maalannut Arvid Liljelund ja se on vuodelta 1883. Teos on nimeltään Kristuksen kirkastus. Taulun sanotaan olevan taiteilijan näkemys Rafaelin samannimisen taulun teemasta. Alttarin yläpuolella olevat 12 apostolia esittävät maalaukset ovat tuntemattomaksi jääneen taiteilijan käsialaa ilmeisesti 1820-luvulta. Kirkon urut ovat Jens Zachariassenin mekaaniset 7-äänikertaiset urut vuodelta 1877. Kellotornissa olevat kellot ovat vuosilta 1782 ja 1810. Museovirasto on määritellyt Pyhämaan kirkot ympäristöineen yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Lähteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhämaan uusi kirkko Wikimedia Commonsissa Pyhämaan uusi kirkko