Värriön tutkimusasema

Värriön tutkimusasema on pohjoisessa Sallassa, Värriötunturin pohjoispuolella, keskellä erämaata oleva Helsingin yliopiston tutkimusasema. Sinne päästäkseen on kuljettava Savukoskelta pohjoiseen Martin, Tulppion ja Ainijärven rajavartioston kautta. Autolla ei pääse perille saakka. Aseman perusti professori Erkki Pulliainen vuonna 1967. Alueella on erinomaiset mahdollisuudet erämaaeläimistön tutkimiseen, kun erämaat ympäröivät asemaa joka suunnasta. Värriötunturien noin kymmenen kilometriä pitkä tunturijakso on lähellä asemaa, samoin kuin Värriön luonnonpuisto. Laajat metsät leviävät tunturien juurella. Alkuun asema keskittyi suureksi osaksi suurpetotutkimukseen, mutta myöhemmin on tutkittu Lapin luontoa monipuolisesti. Tärkeä osa tutkimusta on talvinen eläinten jälkiseuranta, josta on kertynyt aineistoa koko tutkimusaseman toiminnan ajalta. Nykyisin merkittävin tutkimus tapahtuu ilmakehätieteiden alalla. Värriön tutkimusaseman yhteyteen perustettiin vuonna 1991 SMEAR I ilmakehän tutkimusaema, joka on ensimmäinen SMEAR-asemien verkostossa. Asemaa johtaa fyysikko, professori Mikko Sipilä. Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Värriön tutkimusasema Wikimedia Commonsissa Helsingin yliopiston Värriön tutkimusasema Värriön luontopäiväkirja Pulliainen, Erkki: Lapin taigaa. Edita Oy, 1997. ISBN 951-37-2254-6