Harjavallan vesivoimalaitos

Harjavallan vesivoimalaitos sijaitsee Kokemäenjoessa entisen Lammaistenkosken (eli Pirilänkosken) kohdalla Harjavallan ja Nakkilan kunnan rajalla. Voimalaitoksen pudotuskorkeus on 26,4 metriä ja nettosähköteho yhteensä 105–110 megawattia , mikä tekee siitä yhden Etelä-Suomen tehokkaimmista vesivoimalaitoksista. Voimalaitoksen omistaa Länsi-Suomen Voima. Pato Voimalapato on yhtenäinen ja se sijaitsee aivan patoaltaan alaosassa. Joen ylittävä betoninen osuus on alle 240 metriä pitkä. Betoninen pato on tyypiltään gravitaatiopato, joka lepää hiekkakivikallion päällä. Loput padosta on yli 400 metriä pitkä maapato. Voimalan patoallas muodostuu joen uoman kuluttamasta syvästä jokilaaksosta. Keskellä patoa on neljä ylivuotoaukkoa ja valuvalle vedelle tehdyt kanavat. Varsinaiset juoksutusportit sijaitsevat padon oikealla sivulla. Portteja on kaksi ja sijaitsevat padon yläreunalla. Padon oikealla sivulla on portti tukinuiton sisäänotolle. Tukkiränni on jätetty paikoilleen, vaikka puunuittoa ei enää harjoiteta. Ränni loppuu alakanavaan joen vasemmalle puolelle. Metsässä on jätetty pylväät toisesta rännilinjauksesta, joka päättyy joen oikealle rannalle. Voimalaitos Voimalaitoksen sähköntuotanto käyttää kolmea vesiturbiinia, joiden kapasiteetti on 40 megawattia (MW), 40 MW ja 22 MW. Turbiinit ovat Kaplan-turbiineja, joista kaksi käynnistettiin vuonna 1939 ja kolmas pienempi vuonna 2016. Ne pyörittävät pystyasennossa kahta Siemens-Schuckertin toimittamaa 42 MVA kolmivaihegeneraattoria, joiden jatkuva teho on 26 MVA. Ne tuottavat sähköenergiaa 11 000 voltin jännitteellä. Roottorien halkaisija on 6,4 metriä ja ne ovat vesijäähdytettyjä. Vesiturbiini ja sähkögeneraattori painaa yhdessä 160 tonnia. Voimalan vuosituotanto on 430 gigawattituntia. Historiaa Rakentaminen Voimayhtiö Länsi-Suomen Voima Osakeyhtiö perustettiin vuonna 1935 ja sen suurimpia osakkaita olivat Nokia Oy, A. Ahlström Oy ja W. Rosenlew & Co. Länsi-Suomen Voima Osakeyhtiö jätti rakennuslupa-anomuksen Pirilänkosken voimalaitoksesta Turun ja Porin läänin maaherralle 4. toukokuuta 1935. Rakentamisen valmistelut aloitettiin keväällä 1937 ja työt aloitettiin heinäkuussa. Työmaalle tehtiin rataverkosta pistoraide voimalatyömaalle. Hankkeen työnjohtajana oli insinööri August Sandsund. Voimalaitos rakennettiin arkkitehti Erik Bryggmanin suunnitelmien mukaan . Padosta jäi puolet Harjavallan puolelle ja puolet Nakkilan puolelle. Kuntaraja ylittää voimalapadon niin, että tuotantorakennus jää Nakkilan puolelle. Padolle rakennettiin kansi, joka toimii henkilöliikenteen siltana. Padon valmistuttua alkoi voimalaitoksen vesiturbiinien ja generaattoreiden asennus. Ensimmäinen turbiini ja generaattori käynnistyi joulukuussa 1939 ja sen sähköä johdettiin aluksi talvisodan pommituksista kärsivään Helsinkiin. Voimalasta vedettiin 110 000 voltin korkeajännitelinja Nakkilaan ja Helsinkiin. Toisen turbiinin asentaminen kuitenkin viivästyi sodan takia. Voimalaan oli tilattu kaksi kaplanturbiinia, joiden kapasiteetti oli yhteensä 73 megawattia. Voimalan toinen sähkögeneraattori saatiin maahan Saksasta sodan puhjettua, mutta sen asentaminen paikoilleen ja käynnistäminen jäi kevääseen 1940. Se oli Siemens-Schuckertin toimittama 42 MVA kolmivaihegeneraattori . Kokemäenjoella oli voimassa uittosääntö, jolloin voimalaitoksella on velvoite järjestää tukinuitolle väylä voimalan ohite. Se tehtiin rakentamalla tukkiränni padon päältä alas Pirilän suvantoon. Tukkiränni on edelleen olemassa, mutta laitteistot on purettu. Voimalaitosta kutsutaan Harjavallan voimalaitokseksi, vaikka kaupungin alueella on ainoastaan osa padosta. Itse voimalaitosrakennus ja siihen liittyvät toimitilat ovat Nakkilan kunnan alueella. Nimitys johtuu siitä, että voimalaitos oli alun perin tarkoitus rakentaa jo 1910-luvulla viiden kilometrin päähän yläjuoksulle Harjavallan Havinginkoskeen. Ympäristövaikutukset Kokemäen ja Harjavallan läpi virtaavan Kokemäenjoen eroosio oli kuluttanut savipatjan ja hiekkakerrokset pois ja paljastanut Harjavallassa koskijakson alaosissa hiekkakivikalliot. Kun joenuomaan suunniteltu patoallas täyttyi, katosi kylämaisemista joen uurtama laakso ja joen vesi ylettyi paikoin äyräälle asti. Harjavallassa joesta tuli parisata metriä leveä, padon lähellä 400 metriä leveä, ja Kokemäen Tulkkilassa asti Pyhänkorvan koski peittyi veden alle. Voimalan alle jäivät kaikki Kokemäenjoen alajuoksun suurimat kosket. Niiden luontaiset putouskorkeudet olivat yläjuoksulta lukien Havinginkoskessa 3,5 metriä, Harjavallankoskessa 7,25 metriä ja Lammaisten- eli Pirilänkoskessa 6,6 metriä. Nämä tekivät yhteensä noin puolet siitä putouksesta, joka syntyi Kokemäeltä matkalla Poriin. Viljelyssä ollutta peltomaata peittyi 192 hehtaaria. Myös Harjavallan vuonna 1912 valmistunut silta korvattiin uudella sillalla. Padon alapuolella joen vedet on ohjattu etelämmäksi ja entinen koskenpohja on jätetty paljaana näkyviin. Se peittyy vedestä vain ohijuoksutusten aikana. Joen ekosysteemi ja vaelluskalat Harjavallan voimala oli Koemäenjoen toinen voimalaitos. Sen rakentaminen lopetti vaelluskalakannan nousun joen yläjuoksulle päin. Alkuperäisesä luvassa on edelleen ehto kalatien rakentamisesta jotta vaelluskalakanta voitaisin palauttaa. Virtaava joki on yläjuoksulla muuttunut järvimäiseksi ja jokaisen voimalapadon kohdalla kalojen liikkuminen on estynyt. Kokemäenjokeen istutetaan säännöllisesti kalaa vuosittaisten suunnitelmien mukaan. Voimalan myöhempi kehitys Vuonna 1987 suoritettiin voimalassa tuotantoyksiköiden perukorjauksia . Vuonna 2013 käynnistettiin voimalaitoksen laajamittainen uudistamishanke. Yksi kerrallaan modernisoitiin ja kunnostettiin vesiturbiinit ja niiden sähkögeneraattorit. Työn teki Alstom ja modernisointi kasvatti niiden kapasiteettia 36,5 megawatista 45,4 megawattiin. Kesäkuussa 2014 aloitettiin uuden voimalaitosyksikön rakennustyöt. Syyskuussa 2016 saatiin uusi yksikkö mukaan tuotantoon 20 megawatin kapasiteetilla. Sen 25 MVA:n sähkögeneraattorin toimitti Alstom ja se rakennettiin Espanjan Bilbaossa . Laitoksen yhteiskapasiteetti kohosi 105 megawattiin, jolla se nousi Suomen kymmenen suurimman vesivoimalaitoksen joukkoon. Vuotuinen 390 gigawattitunnin sähköntuotanto kasvoi noin kymmenen prosenttia 430 gigawattituntiin. Vuonna 2018 kunnostettiin toisen vesiturbiinin tuloveden sulkuluukkua. Toimintoja Voimalaitoksen lähistöllä joen pohjoisrannalla Harjavallassa sijaitsee Satalinnan sairaala. Patotien pohjoispäässä on pysäköintialue, josta lähtee Paratiisin luontopolku. Se kulkee 1,7 kilometrin matkan joen varrella olevassa lehtometsässä. Polun toisessa päässä sairaalan kohdalla on uimapaikka ja puuportaat äyrään päälle. Voimalan alapuolinen Lammaistenlahti on suosittu virkistyskalastajien keskuudessa ja sinne istutetaan vuosittain tuhansia lohenpoikasia. Kokemäenjoella on melontareitti, jonka ohjeiden mukaan melojat voivat ohittaa padon. Reittikuvauksen voi noutaa esimerkiksi Kokemäenjoen kuntien kirjastoista. Lammaistenlahden kulttuurimaisema Harjavallan voimalaitos on osa Lammaistenlahden kulttuurimaisemaa, joka kuuluu Museoviraston Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Voimalaitoksen lisäksi se käsittää joen pohjoispuolella olevan Pirilän vanhan asutuksen ja eteläpuoliset Huovintien sekä Torttilan ja Lammaisten vanhat talonpoikaistalot. Katso myös Luettelo Suomen vesivoimalaitoksista Lähteet Vanhaa Harjavaltaa, Satakunnan nuorisoseurain liiton julkaisuja. Kustantaja: Harjulan kilta, 1953. Jokela, Pekka: Kokemäenjoki - Lohikiloista megawateiksi. (Suomen ja Skandinavian historian tutkielma) Helsinki: Helsingin yliopisto, 1996. Viitteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Harjavallan vesivoimalaitos Wikimedia Commonsissa Länsi-Suomen Voima Oy Foto Roos: Harjavallan voimalaitos yläkanavan puolelta kuvattuna (valokuva), finna.fi Lohta, siikaa ja mainiota kalasoppaa, Suomen Kuvalehti, 09.07.1932, nro 28, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot (Lohen- ja siianpyynnistä Lammaisten koskella) Kokemäenjoen suurvoimalaitoshanke toteutumassa. Harjavallan koskista 24,000 kilowattia. Perustamiskustannukset 100 milj. mk. Yrityksessä mukana Pori ja Rauma sekä suuria teollisuuslaitoksia, Helsingin Sanomat, 02.09.1934, nro 235, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Harjavallan suuren voimalaitoksen rakennustyöt edistyvät hyvää vauhtia, Aamulehti, 08.08.1937, nro 210, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Harjavallan voimalaitos hahmottumassa, Helsingin Sanomat, 08.07.1938, nro 179, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Harjavallan voimalaitos käyntiin ensi talvena. Voimalaitosrakennus melkein valmis, jättiläisturbiinien asennus päättymässä, Aamulehti, 28.05.1939, nro 141, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Sähköä Harjavallasta Helsinkiin. 203 kilometrin pituinen linja valmistuu, Helsingin Sanomat, 31.07.1939, nro 202, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot