Josafatin kalliot

Josafatin kalliot on kallioinen viheralue Helsingin Harjussa, Helsinginkadun pohjoispuolella. Alueen ensimmäisessä asemakaavassa vuodelta 1901 nykyinen puistoalue merkittiin rakennuskortteliksi, mutta kaavasta huolimatta tähän kortteliin ei vuosikymmeniin rakennettu mitään. Alue tuli kuuluisaksi 1970-luvulla, kun Urheiluhallit Oy aikoi laajentaa viereisessä korttelissa olevaa urheilu­taloa kallioalueelle. Hanketta vastustamaan syntyi Josafatin puistoliike. M. A. Numminen sävelsi kallioista kertovan Josafatin jenkan, josta tuli puistoliikkeen tunnussävel. Kalliossa on puistoliikkeen historiasta kertova kuparilaatta. Puistoliikkeen alkuunpanijoita ja aktiiveja olivat Elma Lindroos ja tämän tytär Ritva Hartzell. Vuonna 1985 alueelle vahvistettiin uusi asemakaava, jossa tämä rakentamaton kortteli muutettiin puistoksi. Kaupungin puisto-osaston kunnostustyöt valmistuivat vuonna 1992, jolloin Gretel Hemgårdin 1986 suunnittelema puisto valmistui. Puisto muodostaa merkittävän yhtenäisen viheraluekokonaisuuden kadun toisella puolen sijaitsevan Tauno Palon puiston kanssa. Josafatin kallioita vastapäätä sijaitsee myös historiallinen ja nykyisin osittain suojeltu Helsingin käsityönopettajaopiston rakennus, joka on 2008 remontoitu asuinkäyttöön. Puistoliike on jatkanut taistelua Linnanmäen pysäköintihallia vastaan. Halli on ollut suunnitteilla 1990-luvun alusta, mutta rahoitus puuttuu. Toteutuessaan se uhkaa Alppipuistoa. Helsingin Energia haki vuonna 2018 kaavamuutosta maanalaisen sähköaseman rakentamiseksi Josafatin kallioiden alle. Rakentaminen olisi tarkoittanut uuden sisäänajoluiskan rakentamista Wallininkadun sillan yhteyteen sekä ilmanvaihtorakennusta Kirstinkadun varteen sekä hätäpoistumistietä Josafatinkadun varren kallioleikkauspintaan. Suunnitelma ei ole toistaiseksi toteutunut. Nimen alkuperä Laaksoa, jossa Helsinginkatu nykyisin kulkee ja jonka pohjois­rinteen Josafatin kalliot muodostavat, kutsuttiin 1800-luvulla nimellä Josafats­dal (Josafatin­laakso). Alue oli silloin vielä selvästi varsinaisen kaupunki­alueen ulko­puolella ja kuului osana kaupungin Salomon Janssonille vuokraamiin viljelys­maihin. Sen mukaisesti annettiin nykyisen viheralueen pohjoisreunaa pitkin kulkevalle kadulle vuonna 1901 nimi Josafatinkatu. Laakson ja siten myös kallioiden nimi johtuu raamatullisesta Josafatinlaaksosta, jossa Jumala Joelin kirjan mukaan on tuomitseva pakanakansat. Raamatullisia paikannimiä annettiin 1800-luvulla useille muillekin Helsingin pohjoispuolisille, syrjässä asutuksesta olleille paikoille, esimerkiksi Jerikonniitty ja Kaanaanmaa nykyisessä Toukolassa. Lähteet Aiheesta muualla Uula Eronen (Arkistoitu – Internet Archive) Hartzell, Ritva: Josafatin puistoliikkeen 20 vuotta. Arkkitehti, 1991 ; (88) ; 3 ; 35-36.