Oulun rauhanyhdistys

Oulun rauhanyhdistys on Oulun Kontinkankaalla sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Rauhanyhdistyksen tarkoituksena on herättää ja elvyttää kristillistä uskonelämää, ja sen toiminta perustuu Raamattuun ja evankelis-luterilaisen kirkon tunnustukseen. Yhdistys on perustettu 28. lokakuuta 1895. Vuonna 2011 Oulun rauhanyhdistyksellä oli noin 1 800 jäsentä. Lisäksi toimitalolla käy viikoittain useita satoja muiden rauhanyhdistysten jäseniä, kuten Oulussa opiskelevia nuoria. Oulun rauhanyhdistys on jäsenmäärältään Suomen suurin rauhanyhdistys. Historia Varhaisimmat tiedot lestadiolaisuudesta Oulussa ovat vuodelta 1895, jolloin Ouluun tuotiin useita saarnamiehiä vankikyydillä. Tunnetuin lestadiolaisvanki oli raittiusasiamies Heikki Parkajoki. Varsinaisesti lestadiolaisuus saapui Ouluun 1860-luvulla. Seuratoiminta käynnistyi Länsipitkäkadun varrella 1863 Sofia Ollikaisen mökissä. Ensimmäisiä oululaisia saarnaajia olivat Juho Koistinen, Yrjö Sjöring sekä Juho Oskari Sandström. Seuraavina vuosina seuratoiminnan keskuspaikaksi muodostui nikkarinverstas Kuusiluodossa. 1870-luvulla lestadiolaisten piiriin tuli myös säätyläisiä, esimerkiksi Fredrik Mauritz Hellmanin perhe, ja Hellmanien kodista tuli Oulun liikkeen kotipaikka. Vuonna 1875 ostettiin Pikku-Uudenkadun varrelta kapakka, joka muutettiin seurahuoneeksi. Vuonna 1887 lestadiolaisten määräksi arvioitiin Oulussa 500–600. Rauhanyhdistyksen perustava kokous pidettiin 28. lokakuuta 1895. Kokouskiinteistö saatettiin yhdistyksen nimiin. Vuonna 1899 lestadiolaiseen liikkeeseen kuului Oulussa noin 1 000 ihmistä. Kontinkankaan toimitalo Rauhanyhdistyksen toimitalo rakennettiin Kontinkankaan Professorintielle 1982. Toimitalo on peruskorjattu vuosina 2010–2011, minkä jälkeen rakennuksen kerrosala on 4 060 neliötä. Ulkopuolisten urakoitsijoiden lisäksi peruskorjaus tehtiin osin myös talkootyönä. Hankkeen kustannusarvio oli 5,4 miljoonaa euroa. Puhujankorokkeen takana on taiteilija Paavo Tolosen tekemä taideteos Seitsemän levähdyspaikkaa. Taideteos julkistettiin Oulun rauhanyhdistyksen 100-vuotisjuhlassa vuonna 1995. Katso myös Uskonto Oulussa Vanhoillislestadiolaisuus Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys Lähteet Lohi, Seppo: Pohjolan kristillisyys: Lestadiolaisuuden leviäminen Suomessa 1870–1899, s. 217–232. SRK, 1997. ISBN 951-8940-69-X Viitteet