Beauchene

Beauchene (engleski: Beauchene Island, španjolski: Isla Beauchene) je najužniji otok Falklandskog arhipelaga koji leži 54 km jugoistočno od poluotoka Lafonia. Od 1964. taj nenaseljeni otok je Nacionalni rezervat prirode. Geografija Beauchene je izduljeni otok dug 3.3 km u smjeru sjever - jug, širok samo 650 m, površine 1.72 km². Sjeverni dio otoka prekriven je gustom antarktičkom trskolikom travom, na tom dijelu otok je prosječno visok do 30 m, a obala se blago spušta do mora. Uz zapadnu obalu postoje stjenovite plaže. Otok je znatno viši na jugu, tamo su litice na istočnoj obali visoke do 70 metara, i strmo se spuštaju do mora. Južna četvrtina otoka nema nikakve vegetacije. Historija Do otoka Beauchene prvi je doplovio francuski pomorac Jacques Gouin de Beauchêne - 1701., nakon tog su ga često posjećivali kitolovci, koji su ga bezuspješno pokušavali naseliti. Američki ribar McArthur iskrcao se na otoku 1834. sa sto ljudi, i izgradio malu bazu za lov na tuljane, koje su tada masovno lovili zbog masti i ulja, on ih je gotovo istrijebio. Tragovi njegovog naselja ostali su na zapadnoj obali. Otočka fauna Kako je otok izoliran, sam po sebi je prirodni rezervat, kolonija brojnih ptica, pingvina i tuljana. Na otoku živi oko trideset vrsta ptica koji se tu gnijezde. Obale Beauchenea poznate su po svojim pećinama i po velikim količinama treseta, kojeg ima više od bilo kojeg mjesta na svijetu. Izvori Vanjske veze Beauchêne Island (PDF), (en) Beauchêne Island na portalu Bird Life (en)