Port Egmont

Port Egmont var den første britiske bosetningen på Falklandsøyene (spansk: Islas Malvinas), beliggende på Saunders Island (spansk: Isla Trinidad) nordvest i øygruppen. Historie Port Egmont ble etablert 25. januar 1765 av en ekspedisjon ledet av John Byron. Et år senere ankom en annen ekspedisjon, ledet av John MacBride, med fartøyene HMS «Jason», HMS «Carcass» og HMS «Experiment». Carcass Island og Jason Islands er oppkalt etter hvert sitt skip. Formålet med ekspedisjonen var å sikre besittelsen, og MacBride lot et fartøy være igjen i Port Egmont for å utvikle bosetningen. De neste årene var preget av uoverensstemmelser med franskmenn og spanjoler om krav over øyene, og britene brukte Port Egmont som basis for deres krav. I juli 1770 ankom spanjolene den britiske bosetningen med fem krigsskip og tusen mann og presset vekk britene. Etter at britene hadde truet spanjolene med krig, ble kolonien reetablert i 1771. Havnen ble et viktig stoppested for skip som seilte rund Kapp Horn. I midten av mai 1774 forlot Storbritannia Falklandsøyene. Årsaken til oppgivelsen var Storbritannias hemmelige løfte til Spania om å forlate øyene. Korrespondanse mellom de spanske og franske ambassadørene i London, samt britiske diplomatiske notater, uttaler eksplisitt at Storbritannia ville forlate Falklandsøyene når Spania gjenopprettet æren som ble skadet av den britiske utvisningen fra Port Egmont. I 1780 ble bosetningen ødelagt etter ordre fra spanske myndigheter. Se også Port St. Louis, den første bosetningen på øyene (franske kolonister) Referanser Eksterne lenker Falkland History Samuel Johnson (1771): «Thoughts on the Late Transactions Respecting Falkland's Islands»