Garās kājas vārtu tornis

Garās kājas vārtu tornis (igauņu: Pika jala väravatorn, vācu: die Dom-Pforte in der Stadt) ir Tallinas pilsētas mūru tornis, kas atrodas Pikkas un Pikkas Jalgas ielu krustojumā. Viens no diviem Tallinas vārtu torņiem, kas saglabājušies līdz mūsdienām (otrs ir Īsās kājas vārtu tornis (igauņu: Lühikese jala väravatorn); pārējie nojaukti, jo zaudēja savu funkciju nepieciešamību un traucēja satiksmes attīstībai. Arhitektūras piemineklis. Vārtu tornim, atšķirībā no kaujas torņiem, kuriem ir pakavveida forma, pie pamatnes ir trapecveida forma. Vēsture Tornis uzcelts no akmens plāksnēm, iespējams, iepriekš esoša koka torņa vietā. 1380. gadā Livonijas ordeņa mestrs un Igaunijas valdnieks no 1364. līdz 1385. gadam Vilhelms fon Frimersheims deva atļauju šajā vietā celt akmens vārtu torni. Tornis bija trapecveida (malas 6,2 x 6,8 metri), aptuveni 11 metrus augsts. Visticamāk, ka torni pārbūvēja 1450. gadā, kad to paplašināja, pievienoja vismaz divus aizsardzības stāvus un kāpnes. Iespējams, ka uzbūvēts arī atvērts aizsardzības stāvs, tāpēc torņa akmens daļa pārsniedza 20 metrus. 1454. gadā pilsētas maģistrāts samaksāja kalējam Rozenbergam par vārtu būvniecību, bet 1455. gadā kalējam Klausam Denenilam par divu vējrāžu izgatavošanu. Torni uzcēla lejaspilsētas iedzīvotāji, lai sevi pasargātu no Domkalnā dzīvojošo dižciltīgo un bruņinieku tirānijas. Maģistrāts par izbraukšanu caur vārtiem karietē vai ratos pieprasīja augstu maksu. 1608. gadā pārbūvēja torņa augšējo daļu. Mūsdienu tornis savu izskatu ieguvis 17. gadsimta beigās. 19. gadsimtā tornī atradās militārais garnizons. 1926. gadā igauņu mākslinieks Ludvigs Oskars uzsāka Garās kājas vārtu torņa pārbūvi. Lai to izdarītu, viņš paņēma bankas aizdevumu pusmiljona Igaunijas marku apmērā, nojauca veco kamīna skursteni, izbūvēja krāsnis katrā stāvā. Tallinas pilsētas valdība parakstīja ar viņu nomas līgumu, sākotnēji no 1927. līdz 1939. gadam, bet pēc trim gadiem termiņu pēc Oskara lūguma pagarināja vēl par 6 gadiem. Oskars dzīvoja Garās kājas tornī līdz bēgšanai uz Vāciju 1944. gadā. Mūsdienās tornī atrodas dzīvojamās telpas un mākslas studija. Pēc ugunsgrēka 1995. gadā tornis ieguva jaunu torņa smaili. Jauno vējrādi izkala metālmākslinieks Heino Millers, kura darbnīca atradās tornī. Atsauces Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Garās kājas vārtu tornis.