גשר רויאל בורדר

גשר רויאל בורדר (באנגלית: Royal Border Bridge) הוא גשר אבן לרכבות שנבנה באמצע המאה ה-19 מעל נהר טוויד במחוז נורת'מברלנד שבצפון אנגליה. הגשר מוגדר כמבנה היסטורי רשום ברמה הגבוהה ביותר (רמה I - מבנה בעל עניין יוצא דופן) וכיום הוא משמש את קו החוף המזרחי הראשי המחבר את לונדון לאדינבורו לאורך מזרח אנגליה. רקע היוזמה להקמת הגשר היא של חברת "מסילת הרכבת יורק, ניוקסל ובריק" שהוקמה ב-1845 על ידי ג'ורג' הדסון . במקור נועדה מסילה זו לחבר את ניוקאסל על הטיין עם בריק על הטוויד אך ב-1847 איחד הדסון את החברה עם חברת מסילה שחיברה ניוקאסל עם יורק ויצר את החברה המשולבת שהייתה אמורה לאפשר לקשר ברכבת את לונדון ואדינבורו. ב-1845, זמן קצר לאחר הקמת החברה, השיג הדסון בזריזות את האישורים הנדרשים והעבודות על הקו החלו עוד באותה שנה. בתור המהנדס הראשי של החברה שכר הדסון את שירותיו של רוברט סטיבנסון (בנו של "אבי הרכבת" ג'ורג' סטיבנסון) כשלעזרתו נשכר מהנדס הבניין תומאס אליוט הריסון . הליך בניית המסילה באזורים המישוריים התקדם מהר אולם עיכובים התגלעו בגשרים הגדולים וביניהם גשר רויאל בורדר. כדי להתגבר על האיחור בבניית הגשר וכדי לצמצם את הפסדי המשקיעים נבנו גשרי עץ זמניים שאפשרו את הפעלת הקו בטרם הושלמה בניית הגשר. ההיסטוריה של הגשר תכנון הגשר שיקף את הרוחב הגדול של ערוץ נהר טוויד שנשפך לים כשני ק"מ מזרחית לגשר. רוחב זה הכתיב תכנון גשר ארוך על גבי מספר רב של קשתות. הגשר תוכנן לחבר את העיירה בריק על הטוויד, בגדתו הצפונית של הטוויד לעיירה טווידמות' בגדה הדרומית. ב-15 במאי 1847 הונחה אבן הפינה של הגשר ואז החלה הבנייה על ידי חברת הבנייה "מק'קיי ובלקסטוק" (McKay & Blackstock). במהלך הבנייה נעשה שימוש בכ-227,000 מ"ק אבן (עבור העמודים) וב-2.5 מיליון לבנים (עבור הקשתות). ההערכה היא שבשיא העבודות על הגשר הועסקו בו כ-2,700 פועלים. עלות ההוצאות לבניית הגשר הסתכמו ב-253,000 ליש"ט. כדי לייצב את עמודי הגשר נדרש לבנות אותם על גבי קורות תמיכה שננעצו באדמה לעומק של 12 מטר. כדי למנוע את הצפת החפירות נבנו סכרי עצירה סביבן, שיצרו שטחים יבשים, וכן הופעלו משאבות לסילוק עודפי מים. בסיסי העמודים, שהוצבו בתוך הנהר עצמו, נבנו בצורת סירה כדי לשבור גושי קרח שצפים בנהר באביב. בניית הגשר הסתיימה במרץ 1850 וטקס חנוכתו נערך ב-29 באוגוסט אותה שנה בנוכחות מלכת אנגליה ויקטוריה ובעלה הנסיך אלברט. בטקס זה הוענק לגשר השם "רויאל בורדר" (לאחר שעד אז נקרא "גשר טוויד"). במלחמת העולם השנייה הוצבו מסביב לעמודי הגשר מחסומי בטון נגד טנקים כדי להגן על הגשר במקרה של פלישת הגרמנים. ב-1952 הוגדר הגשר כבניין היסטורי רשום ברמה הגבוהה ביותר (רמה I - מבנה בעל עניין יוצא דופן) ב-1989, לאחר כ-140 שנה שרק רכבות קיטור ודיזל נעו על הגשר, החל פרויקט חישמול המסילה כדי לאפשר מעבר לרכבות חשמליות. תהליך זה דרש הצבת עמודי חשמל עיליים מעל הגשר ומאחר שהגשר הוגדר כאתר היסטורי רמה 1 נדרשה מעורבות של גורמי שימור כדי לאשר הצבת עמודים אלו תוך פגיעה מינימלית בגשר. בשנים 1996-1993 נערך שיפוץ מקיף בגשר כשחלק מעלות הפרויקט מומן על ידי ארגון המורשת האנגלית. בתחילת 2010 הוצגה תוכנית להארת הגשר לרגל ציון 150 שנה למותו של מתכנן הגשר רוברט סטיבנסון. לאחר אישור התוכנית הונחו כבלי חשמל בקרקעית הנהר אך גושי קרח שנסחפו עם בוא האביב גרמו לנזקים בכבלים ושיבשו את התוכניות כך שרק חלק מהאורות פעלו. ב-2012 הגישה המועצה המקומית בקשה להתקנת תאורה קבועה על הגשר. העבודות הושלמו ב-2016 לקראת ציון 160 שנה לבניית הגשר. מבנה הגשר אורך הגשר כ-660 מטר והוא נשען על 28 קשתות. עמודי הגשר נבנו מאבן בעוד שבבניית הקשתות נעשה שימוש בלבנים. המפתח של כל קשת 18 מטר וגובה הגשר בנקודה הגבוהה ביותר הוא 37 מטר מעל פני מי הנהר. גלריה לקריאה נוספת קישורים חיצוניים גשר רויאל בורדר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גשר רויאל בורדר, באתר networkrail.co.uk, ‏27 במרץ 2019 חמשת אתרי הרכבות המובחרים, באתר networkrail.co.uk, ‏3 באפריל 2019 גשר רויאל בורדר, באתר sine.ncl.ac.uk (אורכב) גשר רויאל בורדר, באתר fabulousnorth.com גשר רויאל בורדר, באתר nationaltransporttrust.org.uk גשר רויאל בורדר, באתר historicengland.org.uk הערות שוליים