Den belarusiske gresk-katolske kirke

Den belarusiske gresk-katolske kirke (eller belarusisk-katolske kirke) er én av den katolske kirkens 23 særkirker. Kirken følger den bysantinske ritus og bruker kirkeslavisk som liturgisk språk, men anerkjenner paven som religiøst overhode. Den belarusiske gresk-katolske kirke har omtrent 10 000 tilhengere, hovedsakelig i Belarus. Bare ca. 0,1 % av den belarusiske befolkningen er gresk-katolsk, og kirken er dermed betydelig mindre enn både den russisk-ortodokse (80 %) og den romersk-katolske kirke (11 %). Kirken har sin opprinnelse i kirkeunionen i Brest i 1596, da tidligere ortodokse kristne aksepterte paven som overhode. Gjennom undertrykkelsen i Det russiske riket hadde de fleste tilhengere returnert til ortodoks kristendom innen utgangen av 1800-tallet. I mellomkrigstiden lå de siste belarusisk-katolske menighetene i det østlige Polen, der paven opprettet et kortvarig belarusisk-katolsk eksarkat i 1940. Da disse områdene etter andre verdenskrig falt til Sovjetunionen, ble kirken også her tvangsforent med den russisk-ortodokse kirke. Etter Belarus uavhengighet i 1991 var det igjen mulig for de gjenværende gresk-katolikkene å opprette menigheter. På grunn av deres ringe tall har ikke paven opprettet egne strukturer for de troende, slik at de sogner til romersk-katolske bispedømmer i Belarus. Se også Den katolske kirke i Belarus Eksterne lenker (en) Belarusian Greek Catholic Church – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Se også Kirkeunionen i Brest (1596)