St Etheldredas kirke

St Etheldredas kirke ligger i Ely Place, Holborn i London. Den ble bygget på slutten av tolvhundretallet og er viet til Æthelthryth, eller Etheldreda, en anglosaksisk helgen som grunnla et kloster i Ely i 673. Kirken var kapell i London residensen til biskopen av Ely. Kirken ble kjøpt av den romersk-katolske presten William Lockhart og åpnet som en romersk-katolsk kirke i 1878. Den er en av de eldste romersk-katolske kirkene i England, og bare en av to bygninger i London fra kong Edward I sin tid. Kirken består av et kapell (øvre kirke) og en krypt. St Ethedreda er en kirke i aktiv bruk til messer, dåp, bryllup og begravelser. Historie Kirken ble bygd en gang mellom 1250 og 1290 for å være kapell på residensen til biskopen i Ely. Residensen besto i tillegg til kapellet også av et palass og stor hage. I 1693 ble katolske messer forbudt i England. Kirken ble da brukt av den anglikanske kirken. Elypalasset er nevnt i 2 av Shakespeares skuespill: Richard II og Richard III. I Richard II holder John av Gaunt en berømt tale i Elypalasset. Han hadde bodd der en periode på trettenhundretallet. I 1620 ble Elypalasset og kapellet overtatt av den spanske ambassadøren Diego Sarmiento de Acuña, greven av Gondomar. Katolske messer ble nå tillatt fordi residensen var et ambassadeområde. Også engelske katolikker som risikerte dødsstraff for å feire katolsk messe søkte til kirken. Kong Jakob I av England ønsket han sønn skulle gifte seg med en spansk prinsesse og for å vinne godvilje hos de katolske monarkene løslot han alle de rundt 4000 katolikkene som var fengslet og bragte dem til Ely residensen hvor den spanske ambassadøren sørget for at de kom seg videre til land hvor katolikker kunne praktisere sin religion. Men da forhandlingene om giftemål mellom den engelsk prinsen og spanske prinsessen brøt sammen ble Gondomar sendt tilbake til Spania. Den nye ambassadøren fikk ikke adgang til Ely residensen og ingen flere katolske messer ble holdt i kapellet. Under den engelske borgerkrigen (1642-1651) ble bygningene beordret omgjort til fengsel og sykehus. Den neste biskopen var Matthew Wren, onkelen til den kjente arkitekten Christopher Wren. Under den store brannen i London i 1666 unngikk den gamle kirke så vidt flammenes rov. Men de følgende 100 år forfalt Ely-palasset og hagen rundt. I 1772 ble det bestemt at biskopen kunne selge eiendommen til den engelske kronen, som igjen solgte den videre til arkitekten Charles Cole. Cole ødela alle bygningen som var knyttet til eiendommen bortsett fra kirken. På den ledige plassen bygde han det som er dagens Elypalass. Kirken ble brukt til anglikanske gudstjenester og ominnredet i georgiansk stil. På Charles Dickens tid var området rundt Ely-plassen og St.Etheldredas kirke blitt noe av det verste slumområdet i London, og David Copperfield er på et besøk der i romanen ved samme navn. I 1829 var katolske gudstjenester for første gang på 300 år blitt fullt tillatt igjen i England. En katolsk orden Rosminianere viste interesse for kirken og området og eiendommen ble kjøpt av den katolske presten William Lockhart som var tilknyttet denne ordenen. Kirken ble restaurert tilbake til mye av den stilen den opprinnelig hadde hatt i middelalderen. I 1878 ble en missa solemnis gudstjeneste holdt i kirken for første gang på 200 år. St Etheldreda med omliggende bygninger ble et levende samfunn. Forfattere og poeter søkte dit. I 1925 ble kirken besluttet fredet. Under 2.verdenskrig ble kirken som mye av resten av London utsatt for tyske bombeangrep. Den daværende presten førte dagbok, og i mai 1941 noterte han følgende: «On Saturday night another long disastrous raid. St Etheldreda's was hit by an explosive bomb which tore a hole in the original roof about six feet in diameter, stripped a good part of the tiling off the roof and sent three beams hurtling to the floor of the Church. The explosion also blew out what was left of the stained glass windows …a number of people were in the Crypt when the bomb fell but mercifully no one was injured». Referanser