גשר המילניום (לונדון)

גשר המילניום הוא גשר תלוי המשמש לתנועת הולכי רגל מעל נהר התמזה בלונדון. גשר המילניום מקשר את אזור הסיטי של לונדון, שבגדה הצפונית של הנהר, עם מוזיאון טייט מודרן שבגדה הדרומית. במבט מהגדה הדרומית דרך הגשר בולטת לעין קתדרלת סנט פול שבצדו השני. הגשר נפתח לציבור ב-10 ביוני 2000. ביום פתיחתו צעדו עליו 90,000 אנשים, עד 2,000 בו זמנית. העומס הרב גרם לרעידה של הגשר, ולכן הוא נסגר יומיים לאחר פתיחתו. במשך שנה וחצי תוקנו הטעויות ההנדסיות שבגשר, והוא נפתח מחדש ב-22 בפברואר 2002. בעקבות התקרית קיבל הגשר בפי הלונדונים את הכינוי wibbly wobbly bridge. עיצוב עיצובו של הגשר נקבע במסגרת תחרות שהופקה על ידי מועצת סאות'וורק ב-1996. העיצוב הזוכה היה פרי עטם של ארוף, פוסטר ושות', וסיר אנתוני קארו. בעקבות הגבלות הגובה באזור וכדי לשפר את התצפית מהגשר, נקבעה התמיכה בגשר באמצעות כבלים שנמתחים מתחת לגובה הרציף של הנהר. הגשר בנוי משלושה חלקים ראשיים באורך 81 מ', 144 מ' ו-108 מ'. אורכו המלא של הגשר הוא 325 מטרים ורוחבו 4 מטרים. תומכות הגשר מאפשרות משא של עד 2,000 טונות השווים ערך לכ-5,000 בני אדם אשר יכולים לעבור על הגשר באותו זמן. בנייה בניית הגשר החלה בסוף 1998 כאשר העבודות המרכזיות החלו ב-24 באפריל 1999 על ידי חברת מונברג תורסון וסיר רוברט מקאלפין. עלות הבנייה של הגשר עמדה על 18.2 מיליון ליש"ט והוא נפתח לקהל הרחב ב-10 ביוני 2000. תנודות של הגשר הובילו לסגירתו לצורך תיקונים יומיים בלבד לאחר פתיחתו. נעשו ניסיונות לצמצום התנודות על ידי הגבלת מספר האנשים החוצים את הגשר, דבר שהוביל לתורים ארוכים ולא תרם לצמצום התנודות. סגירת הגשר הובילה לביקורת ציבורית רבה כפרויקט מילניום בריטי נוסף שכשל בדומה לכיפת המילניום. שינויים ותיקונים נוספים הובילו לחיסול התנודות על הגשר והגשר נפתח בשנית בפברואר 2002. הגשר נסגר פעם נוספת ב-18 בינואר 2007 במהלך השתוללות הסופה קיריל, עקב החשש שהרוחות החזקות יעיפו הולכי רגל מהגשר. תהודה תנודות הגשר נובעות ממשוב חיובי - תנודת צעדיהם של הולכי הרגל על גבי הגשר גרמה לתנודות קטנות של הגשר לצדדים. תנודות הגשר הגבירו את תנודת הצעדים (שנובעת מצורך לאזן את שיווי המשקל של הגוף הנע) וחוזר חלילה. רעידותיו של הגשר בימים הראשונים לפתיחתו נבעו לפיכך ממספר הצועדים הרב על גבי הגשר, שביום פתיחתו נכלל במסלול צעדת צדקה. מספר האנשים שחצו את הגשר ביום הראשון של פתיחתו מוערך בכ-90,000 איש. תנודות תהודה הנובעות מתנועת משא אנכי (כגון רכבות, כלי רכב והולכי רגל) הם סוגיה מוכרת בתכנון הנדסי של גשרים. במקרה ספציפי זה גרמה התנועה הלטראלית של הגשר לתנועה הולכי הרגל הצועדים עליו להשתלב בתנועה על הגשר ולהעצימה במידה שמתכנני הגשר לא שיערו. אף על פי שתופעה זו יוצאת דופן, היא אינה ייחודית לגשר המילניום בלבד. תופעה זו יכולה לבוא לידי ביטוי בכל גשר בעל תדירות תנועה צידית הפחותה מ-1.3 הרץ ובעל מסה נמוכה דיו, אם יהיו עליו מספיק גורמים שינועו עליו. הגשרים האחרים בעולם שמתקיימת בהם תופעה זו: גשר הולכי הרגל במרכז התצוגה הלאומי בבירמינגהם. גשר גרובס בצ'סטר, במהלך מרוץ הסירות של נהר ג'ובילי ב – 1977. גשר כלי הרכב בנמל אוקלנד במהלך הפגנה ב – 1975. לאחר שנערך מחקר נוסף על ידי מהנדסי הגשר, הותקנו 37 מרסני מסה מתכווננת שתפקידם לווסת תנועה אופקית ו-52 מרסני מסה מתכווננת שתפקידם למתן את התנועה האנכית של הגשר. עבודות התיקון עלו 5 מיליון ליש"ט וארכו כחצי שנה מחודש מאי 2001. לאחר תקופת מבחן, הגשר נפתח מחדש לציבור ב-22 בפברואר 2002 ומאז לא התקבלו תלונות על תנודות חזקות בגשר. הגשר בתרבות הפופולרית בסרט "הארי פוטר והנסיך חצוי הדם" נראה גשר המילניום הנופל למים על ידי אוכלי המוות של וולדמורט. הגשר מופיע בפרק הראשון בסדרה מאפר לעפר. ראו גם קישורים חיצוניים הערות שוליים