Memfisa (Ēģipte)

Memfisa (arābu: منف Manf, koptu: ⲙⲉⲙϥⲓ, grieķu: Μέμφις) bija pilsēta Senajā Ēģiptē. Tās drupas atrodas netālu no Mit Rahina pilsētas 20 km uz dienvidiem no Kairas. Saskaņā ar leģendu, Memfisu 3. gadu tūkstoša p.m.ē. sākumā dibinājis faraons Meness. Bijusi Senās Ēģiptes galvaspilsēta Senās valsts laikā no 28. līdz 23. gadsimtam p.m.ē., saglabājusi nozīmīgas pilsētas statusu līdz Aleksandrijas uzcelšanai Hellēnisma laikmetā (332.—331. gads p.m.ē.). Atradās stratēģiski svarīgā vietā, kur Nīlai plūstot uz Vidusjūru, sākās Nīlas delta. Memfisai novietojuma dēļ bija arī simboliska nozīme, jo tā atradās vietā, kur satiekas abi Ēģiptes vēsturiskie reģioni — Augšēģipte un Lejasēģipte. Pilsētas zelta laikos šis bija ievērojams ekonomiskais, politiskais, reliģiskais un kultūras centrs un pasaulē lielākā pilsēta. Pilsētas aizbildnis bija Ptahs un šī dieva templis Hwt-ka-Ptah (Ptaha dvēseles nams), sengrieķiem to pārveidojot par Aiguptos, devis vārdu pašai Ēģiptes zemei. Pilsēta bijusi Ēģiptes galvaspilsēta daudzus gadsimtus, tāpēc pie tās gadsimtu gaitā izveidojās Memefisas nekropole, kas stiepjas 30 kilometru garumā un kur atrodas daudzas no pazīstamākajām piramīdām. Memfisa un tās nekropole 1979. gadā tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Atsauces Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Memfisa. Encyclopædia Britannica raksts (angliski) Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski) Encyclopædia Universalis raksts (franciski) Pasaules vēstures enciklopēdijas raksts (angliski) Katoļu enciklopēdijas raksts (angliski)