‘Uwaynāt

‘Uwaynāt (arab. جبل العوينات‎, Jabal al-‘Uwaynāt) on laaja vuori Saharan autiomaassa. Libyan, Egyptin ja Sudanin rajat kohtaavat vuorella. ‘Uwaynāt kattaa reilun 1500 km2 kokoisen alueen ja sen korkein huippu nousee 1934 metrin korkeuteen. Esihistoriallisena aikana, jolloin Saharan autiomaa oli merta, ‘Uwaynāt on mahdollisesti ollut saari. Muinaisten egyptiläisten arvellaan todennäköisesti tunteneen ‘Uwaynātin sen keitaiden sekä sadeveden synnyttämien lammikoiden myötä, mutta sittemmin paikka on unohtunut tuhansiksi vuosiksi. ‘Uwaynāt löydettiin uudelleen vasta 1800-luvulla Libyan autiomaahan tehtyjen tutkimusretkien myötä. Englantilaisen aavikkotutkimusmatkailija Ralph Bagnoldin mukaan ‘Uwaynātille saapui ensimmäisenä 1800-luvun alussa nykyisen itäisen Tšadin alueelta pohjoiseen uutta kuljetusreittiä etsimään lähtenyt arabikaravaani. On kuitenkin arveltu, että karavaanin johtaja Shehaymahilla olisi ollut jotain etukäteistietoa paikasta. Noin 3000 vuotta edellisestä tunnetusta egyptiläisten käynnistä ‘Uwaynātilla saapui seuraava egyptiläinen paikalle. Hän oli egyptiläinen aristokraatti Ahmad Muhammad Hassanein Bey, joka kävi paikalla matkatessaan kamelilla pohjoisen Sollumista 3450 km etelään al-Fashiriin. Hassanein Beyn käydessä ‘Uwaynātilla siellä asui noin 150 nykyisen Tšadin alueelta tullutta tubua, jotka olivat paenneet Ranskan siirtomaahallintoa. Seitsemän vuotta myöhemmin tubuista oli kuitenkin jäljellä enää vain kuusi ja vielä kolme vuotta myöhemmin ei enää ketään. ‘Uwaynātin kiviseinämissä on kalliopiirroksia, jotka esittävät karjaeläimiä, kirahveja, leijonia sekä ihmismäisiä olentoja. Piirroksissa ei kuitenkaan esiinny kameleita, joita tuotiin Egyptiin noin 500 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Kalliopiirrokset on luultavasti tehty neoliittisella kaudella kauan ennen muinaisten egyptiläisten valtakautta. Vuonna 2007 alueelta löydettiin kuitenkin piirros, johon on kuvattu Egyptin 11. dynastian faarao Mentuhotep II hänen nimensä kera. Lähteet