מצודת קאיתבאי

מצודת קאיתבאי (או מבצר קאיתבאי בערבית: قلعة قايتباي) הוא מבצר שנבנה למטרות הגנה מהמאה ה-15 הממוקם על חוף הים התיכון, באלכסנדריה, מצרים. הוא נבנה בין השנים 1477 עד 1479 (882–884 לספירה האסלאמית) על ידי הסולטאן אל-אשרף סייף אל-דין קאיתבאי. המצודה ממוקמת בצד המזרחי של הקצה הצפוני של האי פארוס בפתחו של הנמל המזרחי. היסטוריה מצודת קאיתבאי באלכסנדריה נחשבת לאחד ממעוזי ההגנה החשובים ביותר, לא רק במצרים, אלא גם לאורך חופי הים התיכון. היא היוותה חלק חשוב ממערכת הביצורים של אלכסנדריה במאה ה-15. המגדלור של אלכסנדריה המצודה ממוקמת בכניסה של הנמל המזרחי בנקודה המזרחית של האי פארוס. היא הוקמה במקום המדויק של המגדלור המפורסם של אלכסנדריה, שהיה אחד משבעת פלאי העולם העתיק. המגדלור המשיך לתפקד עד למועד הכיבוש הערבי, אז אירעו כמה אסונות וצורתו של המגדלור שונתה במידה מסוימת, אך הוא עדיין המשיך לתפקד. שיקומו החל בתקופת אחמד אבן טולון (בסביבות שנת 880). אולם במהלך המאה ה-11 התרחשה רעידת אדמה שגרמה נזק לחלק המתומן של המגדלור. התחתית שרדה, אבל היא יכלה לשמש רק כמגדל שמירה, ומעליה נבנה מסגד קטן. במאה ה-14 התחוללה רעידת אדמה הרסנית מאוד וכל הבניין נהרס כליל. ביצורים מהמאה ה-15 בערך בשנת 1480, הסולטאן הממלוכי הצ'רקסי אל-אשרף קאיתבאי ביצר את המקום כחלק ממבני הגנת החופים נגד הטורקים, שאיימו על מצרים באותה התקופה. הוא בנה את המצודה והציב בתוכה מסגד. המצודה המשיכה לתפקד במהלך רוב התקופה הממלוכית, התקופה העות'מאנית והתקופה המודרנית, אך לאחר ההפצצה הבריטית על אלכסנדריה ב-1882, היא הורחקה מאור הזרקורים. היא הפכה למוזנחת עד המאה ה-20, אז שוחזרה מספר פעמים על ידי מועצת העתיקות המצרית העליונה. מייסד מצודת קאיתבאי הוא סולטאן צ'רקסי בשם אל-אשרף אבו אנאסר סייף אל-דין קאיתבאי אל-ג'רקסי אלזהירי (1468–1496) שנולד בערך בשנת 1423 (826 לספירה האסלאמית). הוא היה ממלוכי שהגיע למצרים בצעירותו, לפני גיל 20. הוא נקנה על ידי הסולטאן ברסבאי ונשאר בין מלוויו עד מותו של ברסבאי. לאחר מכן הסולטאן ג'קמק קנה את קאיתבאי, ומאוחר יותר העניק לו את חירותו. תחת שלטונם של הסולטאנים הבאים קאיתבאי המשיך לכבוש תפקידים שונים והפך עד מהרה למפקד הצבא הממלוכי. כאשר הסולטאן תמרבע'א הודח, קאיתבאי מונה לסולטאן תחת התואר אלמלכ אל-אשרף ביום שני ה-26 בחודש רג'ב, 872 לספירה האסלאמית (1468). קאיתבאי היה אחד מהסולטאנים הממלוכים החשובים והבולטים, ששלט במשך כ-29 שנים. הוא היה מלך אמיץ, שניסה ליזום עידן חדש ביחסים עם העות'מאנים על ידי החלפת שגרירויות ומתנות. הוא אהב טיולים וערך מסעות בולטים רבים. הבנאי של הבניין קאיתבאי אהב אמנות ואדריכלות. הוא יצר תפקיד חשוב בקרב המערכת המנהלית של המדינה, זה היה בנאי הבניינים (שאדי אל-אמא'ר). הוא בנה מבנים מועילים רבים במכה, מדינה וירושלים. במצרים כ-70 בניינים משופצים מיוחסים לו, ביניהם מסגדים, מדרסות, סוכנויות, בתי מזרקות (סבילס), כותאבים, בתים, מבנים צבאיים כגון המצודות באלכסנדריה וברוזטה (כיום העיר רשיד). המצודות הללו נבנו כדי להגן על צפון מצרים, בעיקר מפני העות'מאנים, שכוחם התחזק בים התיכון. קגמאס אל-אשאקי, "בנאי הבניינים", היה האדריכל של המצודה. לפני הגעתו למצרים הוא היה ממלוכי מג'קמק בסוריה. במהלך שלטונו של קאיתבאי הוא הפך לבנאי הראשי, ולאחר מכן למשנה למלך של אלכסנדריה. הוא מונה למושל סוריה (דמשק), בנה מסגד מחוץ לשער רשיד (באב רשיד) וכן אנדרטה וחאן. הוא גם שיפץ את מסגד אל-סווארי שמחוץ לשער סדרה (באב סדרה). קגמאס היה אינטליגנטי וצנוע, הוא היה המשגיח של מבצעי בנייה רבים בתקופת קאיתבאי. בשנת 882 לספירה האסלאמית (1477) ביקר קאיתבאי באתר המגדלור הישן באלכסנדריה והורה לבנות מבצר על יסודותיו. הבנייה נמשכה כשנתיים, ומספרים שקאיתבאי השקיע יותר ממאה אלף דינרי זהב עבור עבודה זו. הבנייה אבן איאס (ابن إياس) הזכיר שבניית המבצר החלה בחודש רביע אל-אוול בשנת 882 לספירה האסלאמית (1477). לדבריו, הסולטאן קאיתבאי נסע לאלכסנדריה, מלווה בנסיכים ממלוכים אחרים, כדי לבקר באתר המגדלור vjrc ובמהלך ביקור זה הורה על בניין המצודה. עם סיום הבנייה, בחודש שעבאן שנת 884 לספירה האסלאמית (1479), נסע הסולטאן קאיתבאי שוב לאלכסנדריה. הוא הציב במבצר יחידות צבא וכלי נשק שונים. כמו כן, כפי שמסר אבן איאס, ייחד כמה מנכסיו להקדשי וקף שמהם מימן את עבודות הבנייה וכן את משכורות החיילים. לאורך כל התקופה הממלוכית, ובשל מיקומהּ האסטרטגי, הייתה המצודה מתוחזקת היטב על ידי כל השליטים שבאו אחרי קאיתבאי. הסולטאן הבורג'י קאנצוה אל-ע'ורי העניק למצודה תשומת לב מיוחדת. הוא ביקר בה מספר פעמים, והגדיל את כוחו של חיל המצב וסיפק לו כלי נשק וציוד שונים. המצודה כללה בית כלא גדול שבו נאסרו נסיכים ואנשי המדינה שהסולטאן הרחיק מעצמו מסיבה כלשהי. במשך אירועי שנת 906 לספירה האסלאמית (1591/1502), שבה הוכחדו קודמיו והוא עלה לכס השלטון, שהה הסולטאן קאנצוה אל-ע'ורי פעמים אחדות באלכסנדריה עם נסיכים נוספים. התקרבות של האיום העות'מאני אל-ע'ורי צפה ממצודת קאיתבאי בכמה תמרונים ואימונים צבאיים עם כלי הנשק ההגנתיים של המצודה מאותה תקופה. כשהרגיש את התקרבות האיום העות'מאני, הוציא צו צבאי ואסר להוציא נשק מהמצודה, הוא אף הודיע שמי שמנסה לגנוב דבר מהמצודה ייענש בעונש מוות. הוא הורה לרשום גזירה זו על צפחת שיש קבועה מעל הדלת המובילה אל בית המשפט: " بِسْمِ اللهِ الرَّحْمٰنِ الرَّحِيْمِ, ביסמיללה רחמני רחימי", ובתרגום, "בשם אלוהים, החסוד ביותר, הרחום ביותר". צו בפקודת אדוננו, בעל הדרגה האצילית, המלך אל-אשרף אבו אל-נאסר קנסוה אל-ע'ורי, שאלוהים ינציח את מלכותו, ששום גוף לא ייקח נשק מכאהל, אבקת שריפה, כלים, או כל דבר אחר מהמגדל האצילי באלכסנדריה: וכל אחד מקבוצת המגדל, בין אם ממלוכי, עבד או זראד קאשיה [דרושה הבהרה], שמפר את זה (צו) ועוזב את המגדל עם משהו ייתלה בשער המגדל, ראויים לקללת אלוהים". חודש רביע אלאוואל, 907 לספירה האסלאמית. לאחר שהטורקים העות'מאנים כבשו את מצרים, גם הם דאגו למצודה. הם השתמשו בו כמחסה, כפי שעשו עם מצודת צלאח א-דין בקהיר ומצודות דמיאטה, רוזטה ואל-בורולוס ואל-עריש . הם שמרו עליה במצב טוב וציידו אותה ביחידות חי"ר ותותחנים, פלוגת מתופפים וחצוצרות, בנאים ונגרים. נסיגת האיום העות'מאני כשהצבא העות'מאני נחלש, החלה המצודה לאבד את חשיבותה הצבאית. בשנת 1798, במהלך המשלחת הצרפתית למצרים, היא נפלה לידי הכוחות הצרפתיים, בעיקר בגלל חולשתו של חיל המצב המצודה, וכוחו של הנשק המודרני הצרפתי באותה תקופה. הצרפתים מצאו בתוך המצודה כמה כלי נשק צלבניים, שמקורם במערכה של לואי התשיעי. ייתכן שמדובר בשלל מקרב אל מנסורה. שיפוץ מהמאה ה-19 כאשר הפך מוחמד עלי פאשה לשליט מצרים ב-1805, הוא שיפץ את המצודה הישנה, שיקם ותיקן את חומותיה החיצוניות, והוא סיפק למבצר את כלי הנשק המודרניים ביותר של התקופה, במיוחד את תותחי החוף. ניתן להתייחס לתקופת שלטונו של מוחמד עלי כעוד עידן זהב עבור המצודה. מרד עוראבי המצודה המשיכה להיות שימושית בימי יורשיו של מוחמד עלי עד לשנת 1882 כאשר התרחש מרד עוראבי. הצי הבריטי הפציץ את אלכסנדריה ב-11 ביולי 1882 ופגע בחלק גדול מהעיר, במיוחד באזור המצודה. מתקפה זו פיצחה את המבצר וגרמה לנזק רב. החזית הצפונית והמערבית נפגעו קשות כתוצאה מפיצוצי תותחים, שכוונו ישירות אל המבנה. החזית המערבית נהרסה כליל והותירה בה חורים גדולים. שיפוץ מהמאה ה-20 המצודה נותרה מוזנחת עד 1904, כשמשרד ההגנה המצרי שיקם את הקומות העליונות. פארוק, מלך מצרים, רצה להפוך את המצודה לבית מנוחה מלכותי ולכן הורה על שיפוץ מהיר שלה. לאחר המהפכה של 1952 הפכו חיילי הצי המצרי את המבנה למוזיאון ימי. עבודת השיקום הגדולה ביותר מתוארכת לשנת 1984, כאשר משרד העתיקות המצרי תכנן תוכניות שאפתניות לשיקום המבצר. ראו גם מבצר ז'וליאן, ביצור ברוזטה שנבנה גם הוא על ידי קאיתבאי קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של מצודת קאיתבאי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של מצודת קאיתבאי (בערבית) אתר האינטרנט הרשמי של מצודת קאיתבאי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של מצודת קאיתבאי (באנגלית) מדיה הקשורה למבצר קאיתבאי בוויקישיתוף Qaitbay Citadel photo gallery הערות שוליים