Halsted kloster

Halsted Kloster (Halstathe, Halstede) var et dansk kloster som omtales som krongods første gang i kong Valdemar Seiers jordebok i 1231. Historie Klosteret befinner seg i Halsted på Lolland ca. 6 km øst for Nakskov, og ble trolig anlagt av Erik Plogpennings datter Jutta omkring 1284 som et benedektinerkloster. Selve kirken stammer fra 1100-tallet. I 1510 ble klosteret nedbrendt av lybekkerne, men senere bygget opp igjen. Etter reformasjonen ble Halsted krongods for forskjellige enkedronninger og kronprinsers pensjon. Fra 1718 har hovedgården tilhørt slekten Juel-Vind/Krag-Juel-Vind-Frijs, i årene 1721-1921 som hovedsete for baroniet Juellinge. I 1919 fikk klosteret sitt opprinnelige navn tilbake. Av middelalderens firfløyede klosteranlegg er nordfløyen i form av Halsted Kirke bevart, mens den østlige fløyen ble revet i 1685. Den frittliggende sydfløy stammer fra 1591, da kong Frederik IIs enke, dronning Sophie eide gården, mens vestfløyen ble oppført i nygotikk i årene 1847-49. Regitze Grubbe, som var gift med Christian IV og elskerinnen Karen Andersdatters sønn, Hans Ulrik Gyldenløve, ble født på Halsted. Referanser