Semilasso

Semilasso je kultúrne centrum v brnianskej štvrti Královo Pole, v ulici Palackého (čo. 126), na križovatke s ulicou Kosmova. História Pri cisárskej ceste vedúcej z Brna v smere na Svitavy, na okraji osady Ugartov, súčasti blízkeho Kráľova Pole, vznikol v prvej polovici 19. storočia zájazdový Morgensternův hostinec, ktorý patril k panstvu Schaffgotsch. V 30. rokoch 19. storočia sa tu, na pozvanie majiteľa panstva, na dlhší čas ubytoval knieža Hermann von Pückler-Muskau, okrem iného cestovateľ a spisovateľ, ktorý začal používať pseudonym Tulolasso (t. j. úplne vyčerpaný – z motta franc. Tout casse, tout passe, tout lasse, t. j. všetko sa rozbíja, všetko prechádza, všetko unavuje) a po čase Semilasso (t. j. spolovice oddýchnutý). Zároveň tu v roku 1836 dokončil svoj cestopis Semilasso in Afrika s fiktívnym hrdinom Semilassom, ktorý bol dobovým čitateľským hitom. Aj sám knieža von Pückler-Muskau sa stal miestnou populárnou postavou a dovolil pomenovať hostinec podľa neho: U Semilassa. Hostinec sa stal kultúrnym centrom Královho Pole, kde sa v zdobenom sále organizovali miestne spoločenské akcie. V roku 1869 bola u Semilassa ukončená trať brnianskej konskej električky a na jeho dvore vznikla jedna z troch vozovieň, využívaná však iba za éry konskej električky. Roku 1900 bola trať z Brna elektrifikovaná. V blízkosti hostinca bol na prelome 19. a 20. storočia vybudovaný kultúrny dom v štýle historizujúcej eklektickej architektúry, ktorý prevzal meno Semilasso. Nová budova disponovala veľkou sálou, reštauráciou i záhradou. Od roku 1904 bol známy ako Robotnícky dom, lebo ho mal v prenájme Královopolský robotnícky spolok. Po druhej svetovej vojne ho pre kultúrne potreby využívala Královopolská strojírna a následne ho spravovalo Obvodné kultúrne a vzdelávacie stredisko Brno V. V priebehu druhej polovice 20. storočia bol kultúrny dom rôzne prestavovaný, napr. v 80. rokoch vznikla necitlivá dvorná dostavba, takže z pôvodnej budovy nakoniec fakticky ostal iba uličný obvodový múr s fasádou. Roku 1999 bola na budove Semilasso odhalená pamätná tabuľa Karlovi Högerovi, ktorý tu herecky začínal. Z dôvodu neutešeného stavu objektu bola v rokoch 2002 – 2003 vykonaná celková rekonštrukcia podľa projektu ateliéru RAW. Reštauráciu a spoločenskú sálu s predsálim, balkónom a záhradou doplnila nárožná dvojpodlažná kaviareň so sklenenou vežou, ktorá sa stala novou dominantou stavby. Budova je v majetku mesta Brna, samotnú prevádzku kultúrneho centra zaisťuje od roku 2004 súkromná spoločnosť Glanc. Nevyužívaná budova pôvodného hostinca v susedstve kultúrneho centra (na nároží ulíc Palackého a Metodějovej), ktorá sama pochádzala z druhej polovice 18. storočia, bola zbúraná na jar 2006. Na jej mieste bol v rokoch 2007 – 2009 postavený bytový dom Nové Semilasso. Referencie Iné projekty Commons ponúka multimediálne súbory na tému Semilasso Externé odkazy Oficiálne stránky Zdroj Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Semilasso na českej Wikipédii.