Iljušin Il-18

Iljušin Il-18 on neuvostoliittolainen matkustaja- ja kuljetuskone, jonka pohjalta on kehitetty tiedustelukone Iljušin Il-20, taistelunjohtokone Iljušin Il-22 sekä kaukomeritiedustelukone ja sukellusvenetorjuntakone Iljušin Il-38. Iljušin Il-18 oli Aeroflotin ensimmäinen potkuriturbiinikone, joka suunniteltiin Vickers Vanguardin ja Lockheed Electran kaltaiseksi keskipitkän matkan matkustajakoneeksi. Ensimmäisen kerran prototyyppi lensi 4. heinäkuuta 1957 neljällä Kuznetšov NK-4 -potkuriturbiinimoottorilla varustettuna. Ensilennon jälkeen tuotettiin neljä muuta prototyyppiä ja 20 koneen mallisarja, josta osa varustettiin Ivženko AI-20 -moottorein, jotka tulivat myös ensimmäisen tuotantokoneen moottoreiksi. Koelennot suoritettiin loppuun maaliskuussa 1958 ja tuotanto oli alkanut 1957 päättyen 1968. Ensimmäisissä tyypeissä Il-18 ja Il-18B oli tilaa 84 matkustajalle, mutta ongelmia moottoreiden kanssa. 111-paikkaista Il-18V:ä ryhdyttiin valmistamaan 1961. Pidemmän matkan Il-18I:ä ryhdyttiin valmistamaan 125-paikkaisena lisäpolttoainetankein. Se ei kuitenkaan tullut käyttöön, vaan sen tarjoama kokemus ja ominaisuudet hyödynnettiin 125-paikkaisessa Il-18D:ssä, mikä tuli käyttöön 1966. Viimeisin valmistukseen tuleva malli oli Il-18E, jossa oli Il-18D:n laaja runko ja Il-18V:n siivet. Venäjän laivasto omaksui tyypin Iljušin Il-38 -muodossa sukellusvenetorjunta- ja kaukomeritiedustelukoneena. Venäjän ilmavoimien lisäksi joitain koneita on käytössämilloin? edelleen pääasiassa kuljetuskoneina. Käyttäjät Aeroflot Alada (Angola, 2 kpl) Air Zory (Bulgaria, 1 kpl) Tianjinin teknillinen koulu (Kiina, 1 kpl) Aero Carribean ja Cubana (Kuuba, 3 kpl) CAA (Kongo, 2 kpl) Da Allo Airlines (Djibuti, 1 kpl) Juznaja, Ex Air Cess, Irbis, Ex Phoenix, Lignes Aeriennes Tchad, Tretjakovo, Alfa Line (Kazakstan, 7 kpl) Pecotox Air, Renan Air, Vichi Air Company (Moldova, 3 kpl) Air Koryo (Korean demokraattinen kansantasavalta, 4 kpl) Romavia (Romania, 1 kpl) Venäjän ilmavoimat, Krivoi Rogin teknillinen koulu, Tretjakovo Air Lines, Venäjän valtion kuljetusyhtiö, IRS Aero, Elf Air, Ram Air, Domodedovo Airlines, Zhukovskin tutkimusinstituutti, Gromov Air (Venäjä, 14 kpl) Expo Aviation (Sri Lanka, 2 kpl) Lvov Airlines, Tavria MAK, Air Ukraine, Kryla (Ukraina, 4 kpl) Phoenix Aviation, Star Lines, Anikay Air (Yhdistyneet arabiemiraatit 17 kpl) Tekniset tiedot Lähde: lähde? Yleiset ominaisuudet Miehistö: 9 Matkustajat: 65–120 Pituus: &&&&&&&&&&&&&035.090000035,90 m Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&037.040000037,40 m Korkeus: &&&&&&&&&&&&&010.017000010,17 m Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&0140.&&&&00140 m² Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&035000.&&&&0035 000 kg Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&064000.&&&&0064 000 kg Hyötykuorma: &&&&&&&&&&&09000.&&&&009 000 kg Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&04.&&&&004 × Ivšenko AI-20M -potkuriturbiinia; &&&&&&&&&&&03170.&&&&003 170 kW (&&&&&&&&&&&04250.&&&&004 250 hv) per moottori Suoritusarvot Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0675.&&&&00675 km/h Lentomatka: &&&&&&&&&&&07250.&&&&007 250 km Lakikorkeus: &&&&&&&&&&010000.&&&&0010 000 m Lähteet Donald, David: The encyclopedia of world aircraft, s. 534. Leicester: Blitz Editions, 1997. ISBN 1-85605-375-X Viitteet Aiheesta muualla Yli 800 Iljushin -18/20/22/24/38 -kuvaa