Rotunda svätého Martina (Vyšehrad)

Rotunda svätého Martina je najstarší zachovaná stavba v oblasti pražského Vyšehradu a súčasne i najstaršia zachovaná rotunda na území hlavného mesta Prahy. Dejiny Bola postavená za kráľa Vratislava II. (panoval v rokoch 1061 až 1092), teda v poslednej tretine 11. storočia a pravdepodobne slúžila ako farský kostol vyšehradského predhradia. Po víťazstve husitov nad cisárom Žigmundom Luxemburským v roku 1420 boli všetky cirkevné stavby na Vyšehrade zbúrané, zachoval sa len kapitulný chrám sv. Petra a Pavla a táto rotunda. V roku 1650 začal Ferdinand III. stavať vyšehradskú citadelu. Všetko obyvateľstvo bolo vysťahované a rotunda slúžila ako pracháreň, neskôr ako sklad. Osudu zbúrania tesne unikla ešte raz a to v roku 1841, kedy mala ustúpiť stavbe cesty z Nového Města na Pankrác. Veľkú zásluhu na jej uchovaní má gróf Karel Chotek. Musela však byť čiastočne prestavaná, aby vchod nezasahoval do cesty. V roku 1845 rotundu zakúpila vyšehradská kapitula a dala ju v rokoch 1878–80 obnoviť podľa návrhu architekta A. Bauma. Na južnej strane bol vytvorený novorománsky portál podľa motívov prevzatých z Vyšehradského kódexu. Z tej istej inšpirácie vychádzali i Antonín König a Jan Heřman v nástennej maľba Krista vo vnútri rotundy. Novorománsky oltár je zo sliveneckého mramoru a oltárny obraz vytvoril František Sequens. Pozri aj Zoznam pražských pamiatok Zoznam národných kultúrnych pamiatok Českej republiky Iné projekty Commons ponúka multimediálne súbory na tému Rotunda svätého Martina (Vyšehrad) Zdroj Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rotunda svatého Martina (Vyšehrad) na českej Wikipédii.