Iljušin Il-18

Il-18 (rus. Ил-18, pagal NATO kodifikaciją - Coot) – XX a. šeštame dešimtmetyje SSRS sukurtas vidutinių nuotolių keturmotoris keleivinis lėktuvas, turbosraigtinis siaurafiuzeliažis monoplanas su vieno kylio uodega. Il-18 buvo vienas iš daugiausiai pasaulyje naudotų lėktuvų, tarnavęs daugiau nei 50 metų. Dėl patikimos konstrukcijos lėktuvai skraidydavo virš 45 000 valandų. Savo konstrukcija panašus į amerikiečių "Lockheed L-188 Electra" bei britų "Bristol Britannia". Indeksas "Il-18" taip pat buvo naudojamas 1946 m. sukurtam, tačiau serijiniu būdu negamintam keleiviniaim lėktuvui, varomam keturias radialiniais varikliais ASh-73TK. Nemaža dalis šio orlaivio konstrukcinių sprendimų buvo panaudota kuriant naująjį "Il-18". Siekiant atskirti šiuos orlaivius, 1946 m. sukurtas "Il-18" paprastai žymimas Indeksu "Il-18 (1946)". Lėktuvo kūrimas ir eksploatacija Lėktuvas pradėtas projektuoti 1954 m. Tendencijos rodė, kad lėktuvai stūmokliniais varikliais negali patenkinti greitai augantį pervežamų keleivių skaičių. Siekiant didesnių greičių ir mažesnių eksploatacinių kaštų aviacijos pramonė atkreipė dėmesį į dujų turbininių variklių galimybes. SSRS Tupolev konstruktoriai bombonešio Tu-16 bazėje sukūrė keleivinį reaktyvinį Tu-104, o Iljušin konstruktorių biuras nuėjo kitu keliu – suprojektavo turbosraigtiniais varikliais varomą keleivinį lėktuvą. Pirmam skrydžiui Il-18 pakilo 1957 m. liepos 4 d. Lėktuvas pradėtas eksploatuoti 1959 m. – spalio 20 d. Aeroflot pradėjo skraidinti maršrutu Maskva(Vnukovo)-Alma Ata bei Maskva-Adleris. Netrukus apie trečdalį Aeroflot keleivių skraidindavo Il-18. Iki 1965 m. buvo sukurti įvairių modifikacijų, komforto lygio ir keleivių skaičiaus Il-18, taip pat kitos paskirties lėktuvai: tarnybiniai, krovininiai, meteorologiniai, patruliniai; taip pat kovos lėktuvas Il-38, radioelektroninės kovos lėktuvas Il-20, oro komandinis punktas Il-22, ledo žvalgybos lėktuvas Il-24 ir kiti.Serijiniu būdu Il-18 gamintas 1959–1978 m. SSRS Aviacijos pramonės ministerijos gamykloje Nr. 30 (rus. Завод №30 МАП СССР «Знамя труда»). Pastatyta įvairiais duomenimis nuo 678 iki 719 tokių lėktuvų (iš jų 564 - keleiviniai). Il-18 - pirmasis iš serijinių SSRS gamybos lėktuvų, kuris buvo eksportuojamas. Viso buvo eksportuota virš 100 orlaivių. Lėktuvas buvo eksportuojamas į daugiausiai Varšuvos pakto šalis, taip pat besivystančias valstybes, su kuriomis SSRS palaikė glaudžius ryšius. Sovietinės okupacijos metu Il-18 naudojo ir "Aroflot" Lietuvos padalinys, Lėktuvai buvo bazuojami Vilniuje. Kauno (Aleksoto) oro uosto pakilimo takas jiems buvo per trumpas. Lietuvai atkūrus nepriklausomybę šiuos lėktuvus reisams į Vilnių aviakompanija "Aeroflot" naudojo iki dešimtojo dešimtmečio vidurio. XXI a. trečiame dešimtmetyje du tokius lėktuvus eksploatavo Rusijos vyriausybinė aviakompanija „Rossija“, keletą naudojo Rusijos, Afganistano ir kelių Afrikos valstybių karinės oro pajėgos. Paskutinė civilinė aviakompanija, naudojusi Il-18 reguliariems skrydžiams - Šiaurės Korėjos valstybinė bendrovė "Air Koryo" (naudota iki 2012 m.). Operatoriai Civiliniai operatoriai Rusija NPP MIR (ChK Leninets) - 1, krovininis Šiaurės Korėja Air Koryo - 1 Il-18D naudojamas,1 Il-18V sandėliuojamas Ankstesni civiliniai operatoriai Afganistanas Ariana Afghan Airlines Bulgarija Balkan Airlines Čekoslovakija ČSA - Czechoslovak Airlines Džibutis Daallo Airlines Egiptas Egyptair (buvęs United Arab Airlines) Gana Ghana Airways (8 įsigyti, 4 vėliau gražinti į SSRS) Gvinėja Air Guinée Jemenas Yemen Airways Jungtiniai Arabų Emyratai Phoenix Aviation Kazachstanas Irbis Aero Kinijos Liaudies Respublika CAAC Airlines Kirgizija Anikay Air Kuba Aerocaribbean Cubana Malis Air Mali Lenkija LOT (10 nuo 1961 m. iki XX a. dešimtojo dešimtmečio pradžios) Polonia Airways (1) Polnippon (3, nuo 1990 iki 1996 m.) Rumunija Tarom Sovietų Sąjunga Aeroflot Rusija Air Domodedovo Airlines GVG Airline Rossiya Tretyakovo Airlines Somalis Daallo Airlines Jubba Airways Šri Lanka FitsAir Ukraina Lviv Airlines Sevastopol Avia Vengrija Malév Hungarian Airlines Vietnamas Vietnam Airlines Vokietija Berline German European Airlines VDR Deutsche Lufthansa Interflug (16 vnt.) Kariniai operatoriai Rusija Karinės oro ir kosmoso pajėgos – modifikacijos Il-20, Il-20M, Il-22PP ir Il-38 Ankstesni kariniai operatoriai: Afganistanas Karinės oro pajėgos Alžyras Karinės oro pajėgos Bulgarija Vyriausybė Čekoslovakija Karinės oro pajėgos Gruzija Karinės oro pajėgos Gana Karinės oro pajėgos. Lėktuvai gražinti SSRS po to, kai buvo nuverstas diktatorius Kwame Nkrumah Indonezija Vyriausybė. Prezidentinis lėktuvas Jugoslavija Karinės oro pajėgos Šiaurės Jemenas Karinės oro pajėgos Lenkija Karinės oro pajėgos. (VIP transportas, pakeistas Tu-134) Rumunija Vyriausybė Sovietų Sąjunga Karinės oro pajėgos Karinės jūrų pajėgos Vietnamas Karinės oro pajėgos VDR Karinės oro pajėgos Techninė informacija Papildoma informacija Iki 2008 m. katastrofose sudužo 98 įvairių modifikacijų Il-18 lėktuvai, žuvo 2352 žmonės. Dėl charakteringos lėktuvo priekio formos (radiolokacinės stoties apdaila), lakūnai šį lėktuvą vadino „Delfinu“. 1958–1959 m. su Il-18 buvo pasiekta 20 skrydžio nuotolio ir aukščio pasaulio rekordų. Il-18 aptarnavo ekspedicijas Maskva-Antarktida (15950 km), 1977 m. pabaigoje pirmą kartą nusileido ant plūduriuojančių ledo lyčių Arkties vandenyne į tyrimų stotį SP-22, dalyvavo likviduojant avariją Černobylio atominėje elektrinėje ir žemės drebėjimo Spitake padarinius. 1958 m. Briuselio aviasalone lėktuvas apdovanotas Grand Prix. 1979 m. prie Maskvos Šeremetjevo oro uosto Il-18 pastatytas ant postamento, kaip paminklas. 1960 m. lėktuvo kūrėjai – Sergejus Iljušinas, V. Borogas, V. Germanovas. A. Levinas, E. Sankovas, V. Semionovas ir lakūnas bandytojas Vladimiras Kokkinakis buvo apdovanoti Lenino premija. Nuorodos Ил-18: смертельное пике в Кольцово Apie Il-18 Il-18 katastrofos Il-18 pakilimas (video) Išnašos