אוניברסיטת לובומבאשי

אוניברסיטת לובומבשי (בצרפתית: Université de Lubumbashi), הידועה גם בראשי התיבות UNILU, היא אוניברסיטה ציבורית, אחת מהגדולות ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. היא ממוקמת בלובומבאשי במחוז קטנגה-עילית, בעבר מחוז קטנגה. הקמפוס ממוקם בחלקה הצפוני של העיר, ממערב לשדה התעופה הבינלאומי. באוניברסיטה 33,000 תלמידים ב-18 פקולטות ובתי ספר להשכלה גבוהה. שפת ההוראה היא צרפתית. היסטוריה האוניברסיטה נוסדה בשנת 1955 תחת השלטון הקולוניאלי הבלגי כאוניברסיטה הרשמית של קונגו ורואנדה-אורונדי (בצרפתית: Université officielle du Congo et du Ruanda-Urundi) על ידי האוניברסיטה החופשית של בריסל (בלגיה), ונפתחה בשנת 1956. לעת ההיא, אוניברסיטת לובומבאשי הייתה האוניברסיטה הראשונה והיחידה בקונגו הבלגית. UNILU היה בתחילה מוסד קטן, עם כמה מאות תלמידים בלבד. עם זאת, היא גדלה במהירות בגודלה ובאיכותה, ובזמן עצמאות קונגו ב-1960, היא הייתה אחת האוניברסיטאות המובילות באפריקה. בשנים הראשונות של העצמאות, UNILU מילאה תפקיד חשוב בפיתוח האומה הקונגולית החדשה. האוניברסיטה הפיקה רבים מהמנהיגים הראשונים של המדינה, כולל פוליטיקאים, כלכלנים ומדענים בשנת 1960, שונה שמה לאוניברסיטה הממלכתית של אליזבתוויל, בפיקוח אוניברסיטת לייז', ולאחר מכן ב-1963 הפכה לאוניברסיטה הרשמית של קונגו. בשנת 1971, בעקבות איחוד האוניברסיטאות והמכונים להשכלה גבוהה במדינה, הפכה להיות חלק מהאוניברסיטה הלאומית של קונגו (UNAZA), והקמפוס הפך לאוניברסיטה הלאומית של זאיר/ קמפוס לובומבשי. היא הוקמה מחדש כאוניברסיטה אוטונומית בשנת 1981, וזאת בעקבות חוק מ-3 באוקטובר 1981, שמטרתו הייתה לבנות מחדש את ההשכלה הגבוהה והאוניברסיטאית של זאיר. או אז שונה שמה שוב לאוניברסיטת לובומבשי. כאשר האוניברסיטה הלאומית של זאיר פוצלה. הטבח של שנת 1990 במאי 1990 דיכאה ממשלת זאיר באלימות את הפגנות הסטודנטים בקמפוס, הרגה מספר גדול של סטודנטים והרסה חלקים מהקמפוס. בתחילת מאי 1990 מחו סטודנטים הלומדים באוניברסיטה נגד משטרו של נשיא זאיר, מובוטו ססה סקו, ודרשו את התפטרותו. בליל ה-11 במאי 1990 נותק החשמל לקמפוס, ובו בזמן פשטה על הקמפוס יחידה צבאית מיוחדת בשם Les Hiboux ("הינשופים"), ששמה מגיע מפעילותה הלילית.מעט ידוע בוודאות על יחידה זו, אך העובדה שהם עושים שימוש בכלי רכב יקרים (נדירים בזאיר), מצביעה על כך שהיחידה היא כוח עילית המורכב מנאמני המשטר. חיילי היחידה היו חמושים במאצ'טות וכידונים ובמהלך הלילה תקפו את התלמידים המפגינים. סטודנטים שניסו לברוח מהקמפוס נורו. עד שחר ה-12 במאי 1990 נרצחו לפחות 290 סטודנטים ומסדרונות הקמפוס היו ספוגים בדם ובחלקי גוף אנושיים מבותרים. הטבח הוביל את אומות הקהילה הכלכלית האירופית (כיום האיחוד האירופי), ארצות הברית וקנדה להפסיק כל סיוע לא הומניטרי לזאיר, מהלך שסימן את תחילת הקץ של התמיכה המערבית במובוטו. זאיר היא קונגו הבלגית לשעבר, ועל כן, הטבח זכה לתשומת לב תקשורתית רבה ומיוחדת בבלגיה, מה שאילץ את ממשלת בלגיה למתוח ביקורת קשה על מובוטו. ראו גם קונגו הבלגית הרפובליקה של קונגו (לאופולדוויל) זאיר הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לובומבאשי לקריאה נוספת קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת לובומבאשי ביאורים הערות שוליים