Casa de Nariño

Casa de Nariño (suom. Nariñon talo) on Kolumbian pääkaupungissa Bogotássa sijaitseva Kolumbian presidentin virka-asunto ja pääasiallinen työpaikka. Casa de Nariño on beigeksi maalattu uusklassinen kartano, joka on rakennettu Cundinamarcan savanneilta hankitusta louhoskivestä. Se koostuu vuodesta 1906 alkaen rakennetusta keskusrakennuksesta, joka valmistui vuonna 1908. Keskusrakennuksen on suunnitellut arkkitehti Gastón Lelarge yhteistyössä Julián Lombanan kanssa. Keskusrakennuksessa on kaksi kerrosta. Historia Ennen Casa de Nariñon rakentamista Kolumbian presidentti asui San Carlosin palatsissa. Rafael Núñezin presidenttikaudella Casa de Nariño oli presidentin asuinpaikka vuoteen 1888 saakka, jolloin presidentti Miguel Antonio Caro teki San Carlosin palatsista asuinpaikkansa. Núñezille Casa de Nariño oli erittäin tärkeä historiansa ja sijaintinsa vuoksi. Samaan aikaan Casa de Nariño toimi sotaministerin toimistona 20. heinäkuuta 1908 asti, jolloin presidentti Rafael Reyes perusti Casa de Nariñon Kolumbian presidentin viralliseksi asuinpaikaksi. Vuonna 1954, jälleen keskeytyksettä, presidentti Gustavo Rojas Pinilla perusti presidentin asuinpaikkansa San Carlosin palatsiin, kunnes hänen presidenttikautensa päättyi vuonna 1957. Casa de Nariño on tähän mennessä ollut 15 presidentin ja heidän perheidensä työpaikka. Sisällä kuvia Piha Lähteet