אגם

אֲגַם או ימה הוא גוף גדול של מקווה מים (בדרך כלל מים מתוקים) המוקף יבשה. אגמים גדולים נקראים לפעמים "ים", וימים קטנים נקראים לפעמים "אגם". למשל, ים כנרת וים המלח הם למעשה אגמים. האגם הגדול בעולם הוא מלוח – הים הכספי. האגם העמוק ביותר הוא ימת באיקל בסיביר. המונח אגם משמש גם לתיאור אתרים יבשים בדרך כלל המתמלאים מים רק לאחר גשמים כבדים, כמו אגם אייר באוסטרליה. אגמים יכולים להיווצר בדרכים מגוונות: אגמים טקטוניים – נוצרו עקב תזוזות טקטוניות של הלוחות היבשתיים. לדוגמה, ימת באיקל במזרח סיביר, ים כנרת וים המלח מתזוזת השבר הסורי אפריקני. אגמים וולקניים – נוצרו עקב פעילות געשית: בלועות הר געש (Okama ביפן, ברכת רם ברמת הגולן), או כתוצאה מחסימת נחלים על ידי זרמי לבה ומהתפוררות ושבירה של מגמה מתקררת (אגם החולה). אגמים שנוצרו עקב גלישת קרקע – גלישת הקרקע חוסמת לעיתים נחלים, במעלה הסכר מתאספים המים ונקווה אגם. אגמים קרחוניים (גליצאליים) – נוצרו עקב גלישת קרחונים. כאשר הקרחון גולש הוא חורץ במשקלו את הקרקע וסוחף עמו אדמה רבה. המסת הקרחון וקפיאתו מחדש מביאה להתפוררות הקרקע ולהיווצרות מגרעות שבהן נקווים מים. הימות הגדולות בארצות הברית וכן מרבית האגמים בעולם נוצרו בדרך זו. אגם פרוגליצאלי – אגם שנוצר בין מורנה ועקב נסיגת קרחון. אגמי המסה – שנוצרו עקב תהליכי המסה כימית של סלעים או מינרלים הגורמות להיווצרות מגרעות שבהן נקווים מים. אגמים כאלו מצויים בעיקר באזור של מסלע גיר ונופי קרסט. אזור הלג'ה הגדולה בסוריה ובאזור מבצר נמרוד ברמת הגולן. אגמים שנוצרו עקב פעילות נחלים – דמויי פרסה או טבעת. כתוצאה מהשתנות ערוצי נחלים והתנתקותם מהערוץ המרכזי. נפוץ באגמים בסמוך לשפך הנחל לים. אגמים שנוצרו עקב פעילות הרוח – בעיקר באזורי דיונות, עקב שחיקת הדיונה והסעת החול מעל שכבה אטימה נוצר מקום נמוך שאליו נאספים מים. אגמים אורגניים (בוג) – אגמים קטנים שנוצרים על קרקעית כבול המתאפיינת בתכולה גבוהה מאוד של חומר אורגני. תהליכי היצירה אינם ברורים לחלוטין. מאופיין על ידי צמחים אקזוטיים אוכלי חרקים, המים בדרך כלל צלולים ומעט חומציים. אגמים מעשה ידי אדם – כתוצאה מפעילות אנתרופוגנית, דוגמת הקמת סכרים להפקת חשמל (אגם פאוול לפני סכר הובר בארצות הברית, אגם נאצר לפני סכר אסואן במצרים) או אגמים לנופש וקיט (כמו פארק הירקון ואגמון הסופרלנד). פינלנד ידועה כ"ארץ אלף האגמים", ומינסוטה היא "ארץ רבבת האגמים". התייבשות אגמים ערך מורחב – התייבשות נהרות ואגמים מחקר שפורסם בשנת 2023 בכתב העת Science בחן את מגמות השינוי בנפחם של 1,972 אגמים ומאגרים מים גדולים ברחבי העולם לאורך כ-30 שנה, בתקופה 1992–2020, תוך שילוב נתוני לוויין, נתוני אקלים ומודלים הידרולוגיים . ממצאי המחקר הראו כי ל־53% מגופי המים שנבדקו נרשמה ירידה מובהקת סטטיסטית בנפח המים לאורך התקופה. המחקר מצא כי ירידת הנפח באגמים טבעיים, נובעות בעיקר משילוב של התחממות עולמית, עלייה באידוי, וכן עליה בצריכת מים אנושית. במאגרים מלאכותיים זוהה גורם מרכזי נוסף לירידת נפח — הצטברות משקעים (סדימנטציה), המפחיתה את קיבולת האחסון לאורך זמן. המחקר מעריך כי כרבע מאוכלוסיית העולם מתגוררת באגנים של אגמים המצויים במגמת ירידה, ומדגיש את הצורך בשילוב שיקולי שינוי אקלים ותהליכי סדימנטציה בניהול משאבי מים באופן בר קיימא. אגמים מחוץ לכדור הארץ ישנן ראיות המצביעות על קיומם של אגמים גם מחוץ לכדור הארץ. תצלומים מסוימים שצולמו על ידי חללית המחקר גלילאו מצביעים על מה שנראה כאגמי גופרית על פניו של איו, אחד מירחיו של כוכב הלכת צדק, שנוצרו כתוצאה מפעילות וולקנית, וממצאים שנתגלו על ידי חללית המחקר קאסיני-הויגנס מצביעים ככל הנראה על קיומם של אגמים של מתאן או אתאן על טיטאן, אחד מירחיו של שבתאי. ישנן גם ראיות המצביעות על כך כי ייתכן שבעבר היו אגמים גם על מאדים, על אף שבעידן הנוכחי תנאי הלחץ והטמפרטורה על כוכב-הלכת אינם מאפשרים קיומם של אגמים. על פני הירח ישנם אזורים המכונים בשם "אגמים" (בלטינית lacus) על אף שמדובר למעשה במישורים גדולים של בזלת, ולא באגמים של ממש. השם "אגם" השתמר מכיוון שאסטרונומים קדומים שיערו בטעות כי אזורים אלו הם אגמים. מסיבה דומה מישורי בזלת גדולים יותר על־פני הירח מכונים "ימים". ראו גם לוך בילבונג אגם יבש טארן (אגם) קישורים חיצוניים מסד נתונים על ימות ואגמים בעולם מאיר ברק, למה לרוב אגמים הם מים מתוקים?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 2 ספטמבר 2009 אגם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אגמים, דף שער בספרייה הלאומית הערות שוליים