Nanchang

Nanchang (kiinaksi: 南昌, pinyin: Nánchāng) on Jiangxin maakunnan pääkaupunki Kaakkois-Kiinassa. Maantiede Nanchang sijaitsee 60 km Jangtsesta etelään, Ganjoen varrella 40 km päässä sen Poyangjärveen laskevasta suusta. Nanchangissa vallitsee kostea subtrooppinen ilmasto, jossa neljä vuodenaikaa erottuvat selvästi. Talvet ovat lyhyitä ja melko leutoja, mutta lämpötila voi laskea pakkasen puolelle ja lunta esiintyä. Kesä on pitkä ja kostea, ja Kiinan mittakaavassa kuuma (heinäkuussa päivän keskimääräinen ylin lämpötila on 34C). Sateet jakautuvat ympäri vuoden, mutta ovat rankimpia kesäisin. Väestö Nanchangin metropolialueella asuu 4,5 miljoonaa ihmistä, joista 1,8 miljoonaa varsinaisen kaupungin alueella. Väkiluvun odotetaan kasvavan 2.17 miljoonaan vuoteen 2020 mennessä. Historia Nanchang perustettiin ja sen kaupunginmuuri pystytettiin ensimmäisen kerran varhaisen Han-dynastian aikaan vuonna 201 eaa. Itse kaupunkia kutsuttiin nimellä Gàn (赣) ja laajempaa piirikunnan keskusta nimellä Nanchang (南昌, "eteläinen vauraus"). Nanchang oli myös Yuzhangin komentopiirin hallinnollinen keskus. Sui-dynastian aikaan vuonna 589 tämä komentopiiri muutettiin prefektuuriksi nimeltä Hongzhou (洪州), ja vuoden 763 jälkeen siitä tuli Jiangxin maakunnan keskus. Jiangxin väkiluku alkoi kasvaa voimakkaasti noihin aikoihin, ja siitä tuli 1100-lukuun mennessä Kiinan runsasväkisin maakunta. Vuonna 653 rakennettiin Tengwangin paviljonki, joka innoitti Tang-dynastian aikaisen runoilijan Wang Bon kirjoittamaan kiinalaisen runouden klassikon ”Tengwang Ge Xu” vuonna 675. Kyseinen runo on tehnyt rakennuksesta ja kaupungista tunnetun kautta Kiinan, nykypäiviin asti. Paviljonki on tuhoutunut ja rakennettu uudelleen useita kertoja: nykyinen paviljonki pystytettiin 80-luvulla 1929 sisällissodassa tuhoutuneen edeltäjänsä paikalle. Vuonna 959, eteläisen Tang-valtion valtakaudella (”Viiden dynastian” kaudella), Nanchangista tuli eteläinen pääkaupunki. Song-dynastia valtasi sen 981 ja palautti sen nimeksi Hongzhou. Vuodesta 1164 vuoteen 1368 kaupunki ja sitä ympäröivä prefektuuri tunnettiin nimellä Longxing. Mongolivaltaisen Yuan-dynastian (1279-1368) lopussa Ming-dynastian (1368-1644) perustanut Zhu Yuanzhang ja hänen vastustajansa, paikallinen sotapäällikkö Chen Youliang, taistelivat alueella. 1500-luvun alussa Nanchang oli Ningin prinssin Zhu Chenhaon tukialuetta, josta hän käynnisti kapinan Ming-valtaa vastaan. Ming-dynastian Wanli-keisarin valtakaudella keisarin maanpakoon ajetut sukulaiset majailivat Nanchangissa ja neljäsosa kaupungin väkiluvusta koostui heistä. Tämän seurauksena Matteo Ricci tuli kaupunkiin etsimään keinoa päästä Pekingiin. 1850-luvulla Nanchang kärsi huomattavasti Taiping-kapinan (1850-64) seurauksena, ja sen painoarvo kaupan keskuksena väheni 1800-luvun jälkipuoliskolla, kun maareittejä Kantoniin korvattiin rannikon höyrylaivalinjoilla. Nanchang on kuitenkin säilyttänyt kiistattoman asemansa Jiangxin maakunnan suurkaupunkina. Ensimmäinen Kiinan kommunistisen puolueen järjestämä merkittävä kapina, Nanchangin kansannousu, tapahtui 1.8.1927 Nanchangissa. Kapina, jota johtivat kommunistimieliset kansallispuolueen (Guomindangin) upseerit, onnistui pitämään kaupunkia hallussaan vain muutaman päivän, mutta se loi perustan Kiinan kommunistien myöhemmälle Kansan vapautusarmeijalle. Vuonna 1939, toisen Kiinan-Japanin sodan aikaan, kaupungissa käytiin Kiinan vallankumousarmeijan ja Japanin keisarillisen armeijan välillä verinen Nanchangin taistelu. Kiinan kansantasavallan perustamisen aikaan vuonna 1949 Nanchang oli vielä perinteinen hallinto- ja kauppakaupunki, jossa ei ollut juuri muuta teollisuutta kuin elintarviketuotantoa. Sen väkiluku oli noin 275 000. Rautatieyhteys Nanchangiin avattiin 1915, kun rata Jangtsen varrella sijaitsevaan Jiujiangin satamakaupunkiin valmistui. Sittemmin useita muita rautatieyhteyksiä on avattu. Vuoden 1949 jälkeen Nanchangista on kehittynyt teollisuuskaupunki. Tärkeimpiä teollisuudenaloja ovat tekstiiliteollisuus (puuvillakankaat ja -lanka), paperiteollisuus ja elintarviketeollisuus. Raskas teollisuus on tullut tärkeäksi alaksi 1950-luvun puolivälistä alkaen. Nanchangiin perustettiin suuri vastapainevoimalaitos, joka käyttää Fengchengistä rautateitse tuotua kivihiiltä. Maatalouslaitteiston ja diesel-moottoreiden tuotannolla aloittanut konepajateollisuus on myös monipuolistunut. Kansantasavallan alkuvuosikymmeninä Nanchangista tuli autoteollisuuden keskus, joka keskittyi kuorma-autojen, traktoreiden ja tarvikkeiden kuten renkaiden tuotantoon. 50-luvun lopussa valmistui rautasulatto paikallisen teollisuuden raaka-ainetarpeisiin. Nanchangissa on myös paljon kemianteollisuutta, joka tuottaa maatalouskemikaaleja, hyönteismyrkkyjä ja lääketeollisuuden tuotteita. Talous Nanchang on Jiangxin maakunnan maataloustuotannon keskus. Viljantuotanto vuonna 2000 oli 16,1 miljoonaa tonnia. Tärkeimpiin tuotteisiin kuuluvat riisi ja sitrushedelmät. Ford Motor Companylla on Nanchangissa tehdas, joka valmistaa Ford Transit –pakettiautoa osana Jiangling Motor -yhteisyritystä. Nanchang on myös perinteisen kiinalaisen lääketuotannon keskus. Nanchangin bruttokansantuote vuonna 2008 oli 166 miljardia yuania (24,3 miljardia dollaria). BKT henkeä kohden oli 36 105 yuania (5 285 dollaria). Viennin ja tuonnin kokonaisarvo oli 3,4 miljardia dollaria. Kokonaisliikevaihto oli 23 miljardia yuania. Liikenne Rautatiet Nanchangista on tehokkaat rautatieyhteydet Kiinan muihin maakuntiin. Peking-Jiulong-rautatie ja Shanghai-Kunming-rautatie kohtaavat Nanchangissa ja tekevät siitä yhden Etelä-Kiinan tärkeimmistä liikennekeskuksista. Vuodesta 2007 alkaen Nanchangista on ollut yhteydet CRH-suurnopeusjunalla (China Railway High-speed) alueen suurimpiin kaupunkeihin Hangzhouhun, Changshaan ja Shanghaihin. Lentoliikenne Vuonna 1996 valmistunut Nanchang Changbein kansainvälinen lentoasema on kaupungin päälentoasema. Se sijaitsee Lehuan kunnassa, 26 kilometriä Nanchangin keskustasta pohjoiseen. Changbein lentoasema on Jiangxin maakunnassa ainoa jolla on kansainvälisiä lentoreittejä. Kotimaan reittejä on muun muassa Pekingiin, Shanghaihin, Kantoniin, Shenzheniin ja Haikouhun. Tieliikenne Nanchang on tiheän tieverkon piirissä. Kolme valtatietä kulkee kaupungin kautta: valtatie 105 Pekingistä Zhuhaihin, valtatie 320 Shanghaista Kunmingiin, ja valtatie 316 Fuzhousta Lanzhouhun. Nanchangin kaukoliikenteen linja-autoasemalta liikennöidään reittejä Nanjingiin, Shenzheniin, Hefeihin ja muihin kaupunkeihin Jiangxin maakunnan ulkopuolella. Xufangin linja-autoasemalta lähtevät reitit maakunnan muihin kaupunkeihin ja piirikuntiin. Vesiliikenne Ganjoki, jonka varrella Nanchang sijaitsee, on perinteinen vesiliikenneväylä. Nanchangin satamasta lähtee rahtilaivaliikenteen lisäksi matkailureittejä mm. Jinggang-vuorelle, Poyangjärvelle, Kivikellokukkulalle (Shizhong Shan) ja Dagu-vuorelle. Nähtävyyksiä Nanchangin tunnetuin nähtävyys on 653 rakennettu Tengwangin paviljonki, jota kiinalaiset kutsuvat yhdeksi ”Kiinan neljästä suuresta tornista”. Kiinan suurin makeavetinen järvi, Poyangjärvi, sijaitsee n. 40 km kaupungin keskustasta koilliseen. Järvi on muuttolintujen tärkeä elinympäristö. 160 metrin korkuinen Nanchangin tähti oli valmistuessaan 2006 maailman suurin maailmanpyörä. 2008 se menetti tittelin Singaporeen valmistuneelle Singapore Flyerille. Kansan aukio (Renmin Guangchang) on Pekingin Taivaallisen rauhan aukion jälkeen Kiinan toiseksi suurin kaupunkiaukio. Liang-dynastian aikainen Youmin-temppeli, joka tuhottiin Kulttuurivallankumouksen aikaan ja rakennettiin uudelleen vuonna 1995. Jiangxin maakuntamuseo ja Badashanrenin museo. Ystävyyskaupungit Lähteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nanchang Wikimedia Commonsissa The People's Government Of Nanchang City (Arkistoitu – Internet Archive) - virallinen kotisivu (englanniksi) Nanchang City Guide (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) Nanchang Travel Guide Wikivoyagessa (englanniksi)