הונג קונג

הונג קונג (באנגלית: Hong Kong, בסינית מסורתית ובסינית מפושטת: 香港) או בשמה הרשמי, "הונג קונג – האזור המנהלי המיוחד של הרפובליקה העממית של סין" (בסינית מסורתית: 中華人民共和國香港特別行政區; בייל : Jūng'wàh Yàhnmàhn Guhng'wòhgwok Hēunggóng Dahkbiht Hàhngjingkēui; בפין-יין: Zhōnghuá rénmín gònghéguó xiānggǎng tèbié xíngzhèngqū; הגייה במנדרינית תקנית: [ɕjáŋ.kàŋ tʰɤ̂.pjě ɕǐŋ.ʈʂə̂ŋ.tɕʰý], הגייה בקנטונזית תקנית: [hœ́ːŋ.kɔ̌ːŋ tɐ̀k̚.pìːt̚ hɐ̏ŋ.tsēŋ.kʰɵ́y], ‏‏Ⓘ‏; באנגלית: Hong Kong Special Administrative Region of the People's Republic of China) הוא אחד משני אזורים מנהליים מיוחדים ברפובליקה העממית של סין. מקאו הוא האזור המנהלי המיוחד השני. הונג קונג מורכבת מהאי הונג קונג, חצי האי קאולון והטריטוריות החדשות. חצי האי קאולון מחובר לטריטוריות החדשות בצפון, המתחברות לשטח הרפובליקה העממית של סין מעבר לנהר סם צ'אן. בסך הכל, כולל שטח הונג קונג 236 איים קטנים, שהגדול בהם הוא לנטאו והשני בגודלו והמאוכלס ביותר הוא האי הונג קונג. האי הזעיר אפ ליי צ'או שליד נמל אברדין נחשב לאי השני בעולם בצפיפות אוכלוסייתו אחרי סנטה קרוז דל איסלוטה שבקולומביה. הונג קונג הייתה מושבה בריטית עד 1 ביולי 1997, כאשר הוחזרה למשטר הסיני, לפי הסכם מדיני. תחת מדיניות רשמית של "מדינה אחת, שתי שיטות" קיבלה הונג קונג מידה רבה של אוטונומיה תחת השלטון הסיני, וממשיכה לקיים מערכת משפט, מטבע, מכס והגירה משלה, כמו גם נהיגה בצד שמאל של הכביש, כמקובל במושבות בריטיות. רק מערכת ההגנה הצבאית והיחסים הדיפלומטיים נתונים תחת חסות הממשלה המרכזית בבייג'ינג. בשנת 2020 העבירה סין את "חוק הביטחון הלאומי" שאוסר על אזרחים "לחתור תחת סין", וקבוצות מחאה בהונג-קונג טענו שהחוק מסמן את תום תקופת מדינה אחת, שתי שיטות. היסטוריה ערך מורחב – היסטוריה של הונג קונג האזור היה מיושב כפי הנראה כבר בתקופת האבן החדשה. הונג קונג התקיימה כבר בימיה של שושלת צ'ין, ושימשה כבסיס ימי מסחרי במשך שושלת טאנג ושושלת סונג. הקשר הראשון עם האירופאים נוצר, כאשר עגן בנמל הונג קונג יורד ים פורטוגזי בשם ז'ורז'ה אלווארש. הקשר עם הבריטים נוצר לאחר שהחברה הבריטית-הודית, שהיה לה כבר סניף בגואנגג'ואו, החליטה לפתוח סניף בהונג קונג הסמוכה. בשנת 1839, עקב סירובה של סין לאפשר לבריטים לסחור באופיום באזור, פתחה בריטניה במלחמה שכונתה מלחמת האופיום הראשונה. המלחמה הסתיימה בניצחונה של בריטניה, וסין אולצה לחתום על חוזה נאנקינג, בו ויתרה ב-1842 על שטח הונג קונג לטובת בריטניה לצמיתות. במקום הוקמה מושבת כתר בריטית, שכונתה בשם "העיר ויקטוריה". עשרים שנה אחר כך ב-1860, פתחה בריטניה במלחמה נוספת – מלחמת האופיום השנייה. גם במלחמה זו יצאה בריטניה כשידה על העליונה, וסיפחה אליה את שטחי קאולון, בהסכם שנחתם בוועידת פקין. ב-1898 אילצה בריטניה את סין להחכיר לה שטחים נוספים ל-99 שנה. שטחים אלו כונו הטריטוריות החדשות. הונג קונג הוכרזה כנמל חופשי כדי לשמש כעיר סחר לאימפריה הבריטית. הוקמו מוסדות חינוך ברוח בריטית, אך לקהילה הסינית שגרה באזור היה קשר מועט בלבד עם האוכלוסייה האירופאית העשירה. בשנת 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה יפן להונג קונג. בסיומו של קרב הונג קונג – כפי שכונה, נכנעו הבריטים והמושבה הפכה למושבה יפנית. אולם היפנים לא האריכו ימים בהונג קונג, אזרחים רבים סבלו ממגפות וממחסור במזון. גם האינפלציה הייתה גבוהה, עקב ההכרח היפני להפוך את הכסף לשטרות צבאיים. אוכלוסיית הונג קונג הצטמקה מ-1.6 מיליון איש לפני השתלטות יפן, ל-600,000 בלבד בשנת 1945, עת הבריטים החזירו לידם את השליטה אחרי כניעת יפן. אוכלוסיית הונג קונג התפתחה בקצב מהיר. פליטים רבים נמלטו אליה מסין עקב מלחמת האזרחים הסינית, במיוחד אחרי יסודה של הרפובליקה העממית של סין. הונג קונג הפכה אמצעי ליצירת קשרים כלכליים ואחרים של סין עם מדינות שאר העולם, עקב התרחקות הממשל מקשר עם מדינות זרות, ובמיוחד אחרי שהאו"ם הכריז חרם כלכלי על הרפובליקה העממית של סין לאחר מלחמת קוריאה. תחת שלטון בריטניה הונג קונג שגשגה ופרחה. הנמל שלה הפך למרכז הסחר הבריטי במזרח הרחוק וסחורות רבות עברו בו בדרכם למערב. חברות רב לאומיות רבות מיקמו בה את המטות שלהם למזרח הרחוק וכך היא הפכה למרכז בנקאות וביטוח. הבורסה של הונג קונג היא אחת המרכזיות במזרח הרחוק. בסוף שנות ה-70, עם התקרבותו של תום מועד החכירה של הטריטוריות החדשות, החלה ממשלת בריטניה לחשוש מחוסר-הוודאות בקשר לעתידה של הונג קונג, וההשפעות שלה על כלכלת המושבה. הרפובליקה העממית של סין מאז ומתמיד ראתה בכל הונג קונג שטח ריבוני סיני שצריך יום אחד לחזור לשליטתה, וסיום החכירה על הטריטוריות החדשות שהיו מרבית שטח הקולוניה הייתה הזדמנות להבטיח זאת. המשא ומתן החל ב-24 בספטמבר 1982 בעת ביקורה של ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר בבייג'ינג, ופגישתה עם מנהיג הרפובליקה העממית של סין, דנג שיאופינג. במשא ומתן ויתרה בריטניה על שליטה בכל המושבה, החל ממועד פקיעת החכירה על הטריטוריות החדשות, ואילו סין הבטיחה לתת מעמד מנהלי מיוחד באזור ולהותיר על כנו את השוק החופשי בהונג קונג, תחת הכותרת "מדינה אחת שתי שיטות". "ההצהרה המשותפת הסינית-בריטית" שפירטה את הליכי מעבר השלטון נחתמה בביג'ין על ידי ראשי הממשלות של שתי המדינות ב-19 בדצמבר 1984. החזרת הונג קונג לשלטון התנהלה כמתוכנן ב-1 ביולי 1997. להונג קונג מטבע משלה, מכסים, שלטונות הגירה, מערכת חוקים נפרדת ואף חוקי תנועה שונים ששומרים על המנהג הבריטי לנהוג בצד שמאל של הכביש (בניגוד לסין). סין גם מנסה לשמור על מידה מסוימת של כבוד וחירויות בהונג-קונג תוך ניסיון להמשיך חלק מהמסורת של פתיחות ודמוקרטיה שהיו נהוגים במושבה עד לימי סוף השלטון הבריטי. בספטמבר 2014 התנהלו הפגנות רחבות היקף בהונג קונג בתביעה לשנות את שיטת בחירת ראש הממשל של הונג קונג ולהפכה לדמוקרטית יותר באמצעות ביטול הדרישה שהמועמדים לתפקיד יאושרו מראש על ידי השלטון המרכזי בסין. מספר מהלכים שהעבירה סין, ביניהם חוק הביטחון הלאומי שנחקק בשנת 2020 באופן שעוקף את הפרלמנט ההונג-קונגי, ושאוסר על אזרחים "לחתור תחת סין", סימנו בעיני רבים מהמפגינים את תום תקופת העצמאות של הונג-קונג מסין דה פקטו. פוליטיקה ערך מורחב – פוליטיקה של הונג קונג מעמד וחוקה: על פי התיקון לחוקה הסינית משנת 1982 ועל פי ההצהרה המשותפת הסינית-בריטית משנת 1984, נקבע כי הונג קונג תהווה אזור אדמיניסטרטיבי מיוחד של סין (Special Administration Region, HKSAR). על מנת לאפשר את קיומה של 'מדינה אחת-שתי שיטות', אושרה במרץ 1990 על ידי הקונגרס העממי הסיני 'החוקה הקטנה', חוק יסוד הונג קונג ב-1990. נקבע כי הפרשנות לחוקה זו תינתן על ידי ועדה מייעצת של הקונגרס הסיני (NPCSC) וכי תשמר האוטונומיה של הונג קונג בתחום הכלכלי (כגון מטבע ומסחר) וכן בתחום הפוליטי במידת מה, למעט בעניינים הנוגעים לביטחון לאומי ויחסים דיפלומטיים. כמו כן סוכם כי השיטות הפוליטיות, השיפוטיות והכלכליות הייחודיות של הונג קונג, כמו גם אורח החיים באזור ישמרו לכל הפחות למשך חמישים שנה, מיולי 1997. מאז 1997, אירעו ויכוחים פוליטיים רבים בהונג קונג בנוגע לקידום הדמוקרטיה בה, הפרשנות לסעיף 23 לחוקה בדבר תקנות להגבלת חירויות האזרח, זכות הצבעה כללית בבחירות והמחלוקת מי זכאי לפרש את חוק היסוד של הונג קונג. הוויכוחים הפוליטיים העיקריים היו בין המחנה הדמוקרטי לבין המחנה הפרו-סיני בהונג קונג. שיאה של המחאה הציבורית בהונג קונג כנגד כוונת סין לערער את הדמוקרטיה באי אירעו באחד ביולי 1997, אז צעדו כ-700,000 איש ברחובות הונג קונג למען דמוקרטיה בהונג קונג וכמחאה על התערבות סין העממית בחקיקה בהונג קונג. ב-1 ביולי 2007, נערכו ברוב הדר חגיגות העשור לחזרת הונג קונג לריבונות סינית. בחגיגות השתתף גם נשיא סין חו ג'ינטאו, אשר הדגיש את מחויבות סין להמשך השגשוג והקפיטליזם של הונג קונג. הפגנות 2019 ערך מורחב – המחאה בהונג קונג נגד חוק ההסגרה (2019) ב-2019 התחילה סדרת הפגנות מחאה בהונג קונג בהשתתפותם של כמיליון תושבים כנגד כוונת הממשלה לאפשר הסגרת תושבים מהונג קונג לסין. המפגינים מחו על הכפפת האזור מנהלי מיוחד של הונג קונג, להיות כפוף לחוק הסיני. החשש היה שתושבי הונג קונג יהיו כפופים למערכת משפט אחרת בניגוד למדיניות המדינה אחת, שתי שיטות שהתקיימה עד עכשיו. במחאות נפצעו למעלה מ-2,600 איש ו-2 נהרגו. בעקבות ההתנגדות הודיעה ראש הרשות המבצעת של הונג קונג, קארי לאם, על השהיית הכוונות לשנות את חוקי ההסגרה, ולאחר מכן הודיעה כי "חוק ההסגרה מת". בשנת 2020 העבירה סין את חוק הביטחון הלאומי, שאוסר על האזרחים לבגוד, להסית או לחתור תחת סין, ובפועל מאפשר לאסור אזרחים שהפגינו למען עצמאות מסין או הגברת דמוקרטיזציה. חלוקה מנהלית כלכלה ערך מורחב – כלכלת הונג קונג להונג קונג כלכלה משגשגת, והיא מבין הכלכלות החופשיות ביותר בעולם, המבוססת במידה רבה על סחר בינלאומי. למרות גודלה הקטן, הונג קונג תופסת את המקום העשירי בעולם בהיקף הסחר שלה ומהווה את מרכז הבנקאות ה-11 בגודלו בעולם. המטבע בהונג קונג הוא דולר הונג קונגי. התמ"ג לנפש של הונג קונג, ששיעורו 56,322 דולר (2014) מדורג במקום ה-11 בעולם, בשורה אחת עם הכלכלות הגדולות במערב אירופה ומקדים את זו של יפן, עובדה ההופכת את הונג קונג לאזור העשיר ביבשת במונחים של תמ"ג לנפש. התמ"ג הנומינלי של הונג קונג מוערך ב-292.7 מיליארד דולר (2014), ואילו תמ"ג שווי כוח הקנייה (PPP) הוא 400.6 מיליארד דולר ומדורג במקום ה-45 בעולם. במדד הפיתוח האנושי הונג קונג ממוקמת במקום ה-24 בעולם אחרי גרמניה וסינגפור ולפני יוון, קוריאה וישראל. אחרי תקופה ארוכה של צמיחה איתנה לאורך השנים, ירד קצב הצמיחה בחדות אחרי החזרה לשלטון סיני, במיוחד בעקבות 1998 בה הייתה ירידה של 5 אחוז בתמ"ג ובגלל ההאטה בכלכלה העולמית ומשבר הסארס בשנים 2001 – אמצע 2003. גורמים שונים – סיום משבר הסארס, ההתאוששות בשוק העולמי והחתימה על הסכם CEPA לשיתוף פעולה הדוק יותר בין הונג קונג לסין, שאפשר לגורמים בהונג קונג גישה חופשית יותר לשוק הסיני ותרמה לעידוד התיירות הסינית בהונג קונג – גרמו לכך שבשבעת הרבעונים שאחרי אמצע 2003 חודשה הצמיחה בקצב ממוצע של 6.8 אחוז. נכון ל-2024, הונג קונג נמצאת במקום הראשון בדירוג הערים היקרות בעולם של חברת הייעוץ האמריקאית מרסר. להונג קונג אין משאבים טבעיים של ממש, כל המזון וחומרי הגלם חייבים להיות מיובאים אליה. בהתאם, היבוא והיצוא, כולל יצוא מחדש, עולה על סך התמ"ג של הונג קונג. התוצר הלאומי הגולמי לנפש דומה למדינות המתקדמות ביותר באירופה. עיקר הפעילות הכלכלית בהונג קונג מבוסס על סחר ענף, במידה הולכת וגוברת מול סין, כאשר שיעור העוסקים בענפי השירותים הולך וגדל בהדרגה ומהווה היום קרוב ל-90 אחוז מכלל התמ"ג, כאשר חלקו של מגזר הייצור התעשייתי הולך וקטן בהדרגה ועובר במידה רבה לסין גופא. במיוחד בולטת הונג קונג בהיקף הרחב של פעילות בנקאית המתרכז בה, משום שרבות מהחברות הבינלאומיות מחזיקות את המטה האסיאתי שלהן במנהל. בהיותה של הונג-קונג, בין היתר, גם מרכז היי-טק בו מאוחסנת כמות רבה של מידע על גולשי אינטרנט מכל העולם, לאחר שעבר ביוני 2020 חוק הביטחון הלאומי, שמאפשר לממשל הסיני גישה למידע המאוחסן בהונג-קונג, הודיעו חברות טכנולוגיה בולטות, ביניהן טיקטוק, שיעבירו את הפעילות שלהן מהונג-קונג כדי להימנע מדליפות מידע, וחברות אחרות כמו פייסבוק, טוויטר, גוגל וטלגרם הודיעו שיאלצו לבחון מחדש את יכולתן להמשיך ולאחסן מידע בהונג-קונג. תיירות עד לשנת 2019 עיר המדינה הונג-קונג החזיקה בתואר העיר המתויירת בעולם במשך מספר שנים, ועל אף מתיחות עקבית מול סין ומהומות אלימות במהלך שנת 2019, שהובילו בשיאן לגל ביטולי הזמנות ולירידה של עשרות אחוזים במחירי המלונות בעיר, גם ב-2019 שמרה הונג קונג על תוארה ומשכה אליה כ-26 מיליון תיירים. הונג קונג היא מרכז עסקי מרכזי במזרח אסיה, ורבים מהמבקרים שמגיעים אליה עושים זאת על רקע נסיעה עסקית. בין אתרי התיירות המרכזיים של העיר נמנים נמל ויקטוריה, אזור הלאן קוואי פונג, קניון הרבור סיטי ושוק הנשים. תחבורה באזור סנטרל שבאי הונג קונג מתגוררים ומועסקים תושבים רבים של המחוז. האזור תלול מאוד ומיושב בצפיפות. כדי להתגבר על מכשול ההר, נבנה לאורך 800 מטרים, דרגנוע סנטרל - מיד-לוולס, שהוא הדרגנוע הארוך ביותר בעולם. נמל התעופה הקודם, נמל התעופה קאי טאק, היה ממוקם במרכז העיר וסביבו היו בניינים רבים, והיווה סכנה של ממש. נמל התעופה הנוכחי של הונג קונג, נמל התעופה הבינלאומי של הונג קונג בנוי על אי מלאכותי. הגישה לנמל התעופה היא באמצעות רכבת בלבד, המקשרת את נמל התעופה אל שאר חלקי האי דרך מנהרה תת-ימית. חלופת המנהרה התת-ימית הועדפה על פני גשר עילי על פני המים שהיה חוסם חלק מנתיב התחבורה הימי, העמוס ממילא. גאוגרפיה השם "הונג קונג" מבוסס על שמו של האי הונג קונג שבים סין הדרומי, השוכן על שפך ג'ו ג'יאנג (נהר הפנינה) בדרום סין. בהונג קונג נכללים חצי האי קאולון, האי לנטאו, האי הונג קונג, השטחים החדשים והאיים החיצוניים הכוללים 262 איים. הטריטוריות החדשות, המהוות למעשה את מרבית שטחה של הונג-קונג, גובלות מדרום בחצי האי קאולון, ומצפון בסין העממית, לאורך נהר סם צ'אן (נהר שנג'ן). בין הונג קונג לחצי האי קאולון שוכן נמל ויקטוריה, שהוא אחד מנמלי המים העמוקים החשובים בדרום סין. נופה של הונג קונג הררי למדי, עם מדרונות תלולים, כשהנקודה הגבוהה ביותר באיים נמצאת על הר טאי מו שן באי לנטאו שגובהו 958 מטרים. משמעות השם הונג קונג בסינית היא "הנמל הריחני". שם זה ניתן לה כיוון שמנמל בהונג קונג (המכונה כיום אֲבֶּרְדִין) היו מייצאים עצים ריחניים. הונג קונג נמצאת בצידו המזרחי של שפך נהר הפנינה ואילו מקאו שוכנת בצידו המערבי. מצפון שוכנת העיר שנג'ן שבמחוז גואנגדונג שבסין. מכלל שטחה של הונג קונג, 1,102 קמ"ר, 25 אחוז פותחו, ואילו 75 אחוז נותרו לשימוש פארקים ושמורות טבע. אקלים אקלימה של הונג קונג הוא טרופי מונסוני. מזג האוויר קריר ויבש בחורף, בין ינואר ומרץ, חם וגשום באביב ובקיץ, בין אפריל לספטמבר וחם ויבש בסתיו, בין אוקטובר ודצמבר. הונג קונג נמצאת על מסלולם של טייפונים וסערות טרופיות. ב-18 בספטמבר 1906, למשל, פגע צונאמי באי ונהרגו בו כ-10,000 איש. ב-16 בספטמבר 2018 פגע הטייפון "מנגוט" באי לאחר שהגיע מהפיליפינים, אשר הוביל לפינוי של 2,500,000 איש. דמוגרפיה הונג קונג היא אחד משלושת המרכזים העירוניים הגדולים ביותר בסין, ומתגוררים בה כ-7.5 מיליון תושבים. תוחלת החיים הממוצעת היא הגבוהה בעולם 85.51 שנים: 82.8 לגבר ו-88 לאישה. קצב הריבוי הטבעי עומד על 0.4% לשנה, כאשר שיעור הפריון עומד על 0.75 צאצאים לאישה. יהדות הונג קונג ערך מורחב – יהדות הונג קונג יהודים הגיעו לראשונה להונג קונג, מאז העברת הריבונות מסין לבריטניה בשנת 1842. סוחרים יהודים (בעיקר מעיראק, מומבאי וקולקטה) העבירו את משרדיהם מהעיר השכנה גואנגג'ואו, כדי לפתח את הנמל החדש. בשנת 1857 בנה הסוחר היהודי יעקב ששון את בית הכנסת הראשון בהונג קונג, "אהל לאה", ייסד את הקהילה היהודית והקים בית קברות יהודי במקום. פריצתה של מלחמת העולם השנייה והכיבוש היפני של הונג קונג השעו באופן זמני את הפעילות היהודית באזור. משפחה בולטת נוספת בהונג קונג היא משפחת כדורי, משפחה יהודית עיראקית שהיגרה מבגדאד למומבאי במאה השבע-עשרה ואחר-כך לשאנגחאי ב-1880. במאה ה-19 צברה המשפחה הון עתק מסחר באופיום, נדל"ן ושירותים. לאחר 1949, הועבר מרכז פעילותה להונג-קונג ובניה הרחיבו את עסקי המשפחה למגוון תחומים. עסקי המשפחה, שבראשה עומד סר מייקל דייוויד כדורי, כוללים בין היתר שורה של בתי מלון מפוארים, חברת מסוקים והחזקות בחברות חשמל שונות ברחבי העולם, בהם 35% ממניות חברת CLP Holdings המספקת 75% מתצרוכת החשמל של הונג-קונג. ב-2007 היה מייקל כדורי האיש הרביעי בהונו בסין. הוא הנאמן של קרן הנדבנות ע"ש כדורי ואף זכה באות לגיון הכבוד מטעם ממשלת צרפת. כיום קיימות בהונג קונג שלוש קהילות אורתודוקסיות: "אהל לאה", "קהילת ציון" וחב"ד ליובאוויטש. בעבר הייתה קיימת קהילה נוספת בשם "שובה ישראל", וכן קהילה רפורמית. בהונג קונג שלוש מסעדות כשרות, בית קברות יהודי ובית ספר יהודי בשם "כרמל" הכולל ארבעה גנים ושמונה כיתות לימוד. בשנת 2010 הוקם בית הספר התיכון "אלזה". בעבר פעל גם תלמוד תורה חרדי שהופעל על ידי קהילת שובה ישראל אולם הוא נסגר בשנת 2005. גם בית הספר "עמודי שלמה", שהוקם במקומו כדי לספק מענה לקהילה החרדית, נסגר עקב קשיים כלכליים. תרבות תרבות הונג קונג מושפעת מהתרבות הסינית האזורית ומתרבות המערב שהובאה להונג קונג הבריטית בתקופת האימפריה הבריטית. הונג קונג מהווה מפגש תרבותי בין מסורות סיניות לבין מודרניזם מערבי. מפגש תרבותי זה בא לידי ביטוי בולט בהמטבח ההונג קונגי המהווה שילוב בין מזרח ומערב. בהונג קונג פועלות מסעדות מסורתיות של מזרח אסיה (דים סאם, המטבח הסיני, היפני, ההודי ועוד) מסעדות מערביות (מטבח צרפתי ואיטלקי) ומסעדות פיוז'ן המשלבות בין המטבחים. הקולנוע ההונג קונגי נודע אף הוא בשילובים בין סרטים מזרחיים ומערביים, ובעיקר, החל משנות ה-60 וה-70 מתמקד בסרטי אמנויות לחימה. מספר שחקנים הוליוודים החלו את דרכם בקולנוע ההונג קונגי ובהם ברוס לי וג'קי צ'אן. בהונג קונג פועלים מספר מוזיאונים ובהם מוזיאון מורשת הונג קונג, מוזיאון הונג קונג לאמנות, המוזיאון להיסטוריה של הונג קונג, מוזיאון המדע של הונג קונג, מוזיאון החלל של הונג קונג (המצויים באזור צים שא צוי שבקאולון), מוזיאון כלי התה (בפארק הונג קונג שבאי הונג קונג), מאדאם טוסו הונג קונג (המצוי על פסגת ויקטוריה) ומוזיאון דוקטור סון יאט-סן (המצוי באזור סנטרל). ממשלת הונג קונג תומכת במספר מוסדות תרבות ובהם האקדמיה לאמנויות הבמה של הונג קונג, התזמורת הפילהרמונית של הונג קונג. ראו גם סין (אזור) אזור מנהלי מיוחד של הרפובליקה העממית של סין מקאו טאיוואן לקריאה נוספת מייקל פטרניטי, הונג קונג – בצילה של סין, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, יוני 2012 קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של הונג קונג (בסינית מסורתית, בסינית מפושטת, באנגלית, באינדונזית, בהינדי, בנפאלית, בפנג'אבי, בטאגאלוג, בתאית, באורדו ובוייטנאמית) הונג קונג, ברשת החברתית X (טוויטר) הונג קונג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הונג קונג, דף שער בספרייה הלאומית (הקישור אינו פעיל, 13 בפברואר 2018)הונג קונג, מתוך אתר הרדיו הבינלאומי של סין בעברית JCC.org.hk – אתר האינטרנט של הקהילה היהודית בהונג קונג נעמה בלונדר ומישה ברזניאק, עיר סואנת בתלת-ממד: טיול אדריכלי אחר בהונג קונג, באתר Xnet‏, 29 במאי 2013 אשר שכטר, איך אומרים דמוקרטיה בסינית? ממשלת הונג קונג לא רוצה לדעת, באתר TheMarker‏, 23 באוקטובר 2014 יעל חסיד‏, 14 אלף אנשים בבניין אחד: החיים בהונג קונג, באתר וואלה, 7 באוגוסט 2015 אורעד אלדר בר, מנהטן של המזרח: מה עושים בהונג קונג?, באתר ynet, 29 בנובמבר 2016 קית ברדשר, הניו יורק טיימס, כך הפך מודל ההצלחה של הונג קונג למשל לכישלון, באתר הארץ, 2 ביולי 2017 אמנון דירקטור, חווייה אורבנית עוצרת נשימה: הונג קונג, באתר מאקו, 2 בנובמבר 2017 יואב קרן, כוס קפה על גג העולם, באתר ידיעות אחרונות, 26 ביולי 2018 עינב דורון, שבע המלצות לביקור קצר בהונג קונג, באתר הארץ, 21 במרץ 2019 רותם בר כהן, הונג קונג: אי של פרדוקסים, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2019 הניו יורק טיימס, בהונג קונג חוששים כי חוק הביטחון החדש הוא סוף הפרק החופשי בחיי העיר, באתר הארץ, 21 במרץ 2024 אמנון כרמל, ‏הונג קונג – כל מה שאסור לכם להחמיץ, באתר GoTravel, אפריל 2026 ביאורים הערות שוליים