איי דייגו ראמירס

איי דייגו ראמירס (בספרדית: Islas Diego Ramírez) היא קבוצה קטנה של איים בקצה הדרומי של צ'ילה, כ-105 ק"מ דרומית-מערבית לכף הורן ו-93 ק"מ דרומית-דרומית-מזרחית לאיי אילדפונסו, הנמשכת לאורך 8 ק"מ מצפון לדרום. האיים מתחלקים לקבוצה צפונית קטנה יותר, של שישה איונים, וקבוצה דרומית גדולה יותר, וביניהן מעבר ברוחב 3 ק"מ. שני האיים הגדולים ביותר, האי ברתולומה והאי גונסלו, נמצאים שניהם בקבוצה הדרומית. האיים מכילים את צוקי החוף הקיצוניים של יבשת דרום אמריקה. האי אגילה (Islote Águila), היבשה הדרומית בקבוצה, שוכן ב-"9'56°32 דרום. אוניות קרוז עוברות שם מדי פעם בדרכן אל אנטארקטיקה וממנה. האיים הם אתר קינון חשוב למספר רב של ציפורי ים דרומיות, בהן אלבטרוס שחור-גבות, אלבטרוס לבן-כיפה, אלבטרוס אפור-ראש, פינגווין הסלעים ויסעור דרומי ענק. היסטוריה האיים נצפו לראשונה ב-12 בפברואר 1619 על ידי משלחת גארסייה דה נודאל, ונקראו על שם קוסמוגרף המשלחת, דייגו ראמירס דה ארייאנו. הם הוגדרו כמסת היבשה הדרומית ביותר שצוינה במפה בזמן ההוא, והחזיקו בתואר למשך 156 שנים, עד גילוי איי סנדוויץ' הדרומיים ב-1775. ב-1892 החכירה ממשלת צ'ילה את האיים לפדרו פבלו בנאווידס לשם דייג, ובתנאי שיבנה שם מגדלור, נמל ובית ספר. בהמשך הועברה החכירה לקניגסוורתר ופאזינוביץ'. הצי הצ'יליאני הקים ב-1957 תחנה מטאורולוגית מעל קאלטה קונדל, מפרצון בצדו הצפון-מזרחי של האי גונסלו, והוא מחדש את ציודה פעמים אחדות בשנה. זה המוצב המיושב הדרומי ביותר של דרום-אמריקה (כולל איים), גם אם איי סנדוויץ' הדרומיים נחשבים לחלק מדרום-אמריקה, משום שהתחנה הארגנטינאית על האי תיולי פורקה ביוני 1982 (כתוצאה ממלחמת פוקלנד). המוצב הדרומי השני בסדר המרחקים שיש בו נוכחות אנושית והשייך לדרום-אמריקה הוא המגדלור בכף הורן. אקלים קישורים חיצוניים הערות שוליים