Magelano ir Čilės Antarktidos regionas

Magelano ir Čilės Antarktidos regionas (isp. Región de Magallanes y de la Antártica Chilena) – XII Čilės regionas. Tai yra didžiausias ir mažiausiai apgyvendintas regionas pačiuose šalies pietuose, šiaurėje besiribojantis su Aiseno regionu, o rytuose su Argentina. Regionui taip pat priskiriama dalis Antarktidos, nors tarptautinė bendrija to nepripažįsta. Regionas pasiekiamas lėktuvu iš Santjago, antžeminiu transportu per Argentiną arba jūra per Puerto Nataleso uostą. Regiono sostinė Punta Arenasas yra 3 090 kilometerų į pietus nuo Santjago. Nedidelis gyventojų skaičius ir tankumas sudaro geras sąlygas daugeliui vietinių augalų ir gyvūnų rūšių. Regione nesunku rasti pingvinų, nandų, kondorų ir kitų retų gyvūnų rūšių. Taip pat auginamos avys. Istorija Magelano sąsiauris nuo XVI a. naudojamas susisiekimui tarp Atlanto ir Ramiojo vandenyno. Nuo 1843 m. regionas priklauso Čilei. 1940 m. lapkritį Čilė paskelbė savo pretenzijas į dalį Antarktidos teritorijos. Teritorija, į kurią pretenduoja Čilė, kertasi su anksčiau paskelbtomis Argentinos ir britų pretenzijomis bei nėra pripažinta Jungtinių Tautų ar didžiųjų valstybių. Provincijos Paskutinės Vilties provincija: šios provincijos sostinė yra Puerto Natalesas, besilaikantis daugiausia su stambiųjų raguočių auginimu susijusiais verslais. Iš čia patogu vykti į Paino bokštų nacionalinį parką, kuris yra vienas iš gražiausių Amerikos parkų. Teritorija Antarktidoje tarptautiniu mastu nėra pripažįstama Čilei bei ginčyjama su Argentina. Čilė pretenduoja į 1 255 577 km2 teritoriją Antarktidoje. Ekonomika Ugnies Žemėje pagrindines pajamas teikia naftos gavyba. Vasarą papildomu svarbiu pajamų šaltiniu tampa turizmas. Įžymybės Regione yra daug pasaulyje žinomų ir lankytinų vietų – tai Paino bokštų nacionalinis parkas, fjordai, ledynai, Ugnies Žemė, Horno kyšulys, Magelano sąsiauris. Iš čia dažnai pradedamos ekspedicijos į Antarktidą. Šaltiniai