האצטדיון הלאומי של צ'ילה

האצטדיון הלאומי חוליו מרטינס פראדאנוס הוא האצטדיון הלאומי של צ'ילה. האצטדיון שוכן בסנטיאגו דה צ'ילה, בירת המדינה, והוא הגדול ביותר במדינה עם תכולה רשמית של 48,665 מקומות. האצטדיון הוא חלק ממתחם ספורט המשתרע על פני 620 דונם, וכולל גם אצטדיוני טניס, מרכז שחייה, אולם התעמלות, ולודרום, ומסלול אתלטיקה. האצטדיון משמש את נבחרת צ'ילה בכדורגל ואת קבוצת אוניברסידד דה צ'ילה. בניית האצטדיון החלה בפברואר 1937, וטקס החנוכה נערך ב-3 בדצמבר 1938. מבנה האצטדיון מבוסס על זה של האצטדיון האולימפי בברלין. האצטדיון נודע לשמצה בתקופה שבה שימש כבית כלא עבור אסירים פוליטיים במהלך מהפכת 1973 בצ'ילה. בין האירועים הספורטיביים הבולטים שנערכו באצטדיון ניתן למנות את גמר קופה אמריקה של 1941, בו גברה ארגנטינה על אורוגוואי בתוצאה 1 - 0, משחקי בית הגמר של אליפות העולם בכדורסל ב-1959 (זכייה של ברזיל), אירוח משחק הגמר של מונדיאל 1962, בו ניצחה ברזיל את צ'כוסלובקיה בתוצאה 3 - 1, ואירוח משחק הגמר של גביע דייוויס ב-1976, בו הפסידה צ'ילה לאיטליה בתוצאה 1 - 4. בשנת 2015 אירח האצטדיון את משחקי הקופה אמריקה שנערכו בצ'ילה באותה השנה. האצטדיון אירח את משחק הגמר של הטורניר בו גברה צ'ילה על ארגנטינה וזכתה בתואר לראשונה בתולדותיה. במסגרת מוקדמות מונדיאל 1974 היו אמורות נבחרות ברית המועצות וצ'ילה לשחק אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ, כשהמנצחת בסיכום שני המשחקים מעפילה למונדיאל 1974. המשחק הראשון בברית המועצות הסתיים בתיקו 0-0 אך נבחרת ברית המועצות לא התייצבה למשחק הגומלין בצ'ילה בגלל מהפכת 1973, ובגלל שאסירים שמאלנים הוצאו להורג באצטדיון. המשחק "החל" למעשה, ו-11 השחקנים הצ'ילאנים "התמודדו" מול אפס שחקנים סובייטים. המשחק התקיים לפני אלפי צופים משועשעים. השחקנים הצ'ילאנים מסרו את הכדור זה לזה עד שהקפטן שלהם בעט בו לתוך השער וקבע את תוצאת המשחק 1-0 לצ'ילה, שהעפילה למונדיאל. קישורים חיצוניים אצטדיוני צ'ילה באתר World Stadiums