Lengua catalann-a

O Catalàn (Català) o l'è 'na léngoa do grùppo lengoìstico italico òcidentâle. Léngoa ofiçiâ de Andòrra, a l'è parlâ in Spàgna (inte regioîn de Catalògna, Comunitæ Valençiànn-a, Îzoe Baleari e, parçialménte, Aragónn-a), into sùd da Frànsa, in Itàlia (inta çittæ de Alghero) in Sardegna e da divèrsci emigræ d'òrigine sàrda, catalànn-a e valençiànn-a inte tùtto o móndo. Òrìgine e clasificaçión A léngoa catalann-a a l´ea za parlâ into secolo IX in sciô N.-E da Penîzoa Iberica e o Sud da Gallia. Ma a seu òrigine -e manco quella di nommi Catalunya/catalàn a no l´é ciæa. Pe dötrei lengoìsti o catalàn o formieiva insémme a-o provensâ (òcitan) una sola lengoa, de votte ciamâ "llengua llemosina" - sto nomme chi o l'é stæto adeuviòu da-o catalàn Ramon Vidal inta seu Razos de trobar, ch'a l'é a primma gramàtica in sce 'na lengoa romanza:La parladura francesca val mais et [es] plus avinenz a far romanz et pasturellas, mas cella de Lemosin val mais per far vers et cansons et serventes. Et per totas las terras de nostre lengage son de maior autoritat li cantar de la lenga lemosina. August Wilhelm von Schlegel o l'à conscideròu ch´o catalàn o l'éa 'n dialetto provensâ:Le provençal. le limousin, le catalan, formoient un seul dialecte central dans l'Europe latine.Friedrich Christian Diez o l'aiva a mæxima opinión Inta primma ediçión da seu Grammatik der romanischen Sprachen -inta segónda o l'à cangòu o seu pài. Pe Alfred Morel-Fatio o catalàn o saieiva a lengoa (òcitann-a) portâ da-i franchi ch´aivan reconquistòu o N.-E da Penîzoa ibèrica - quélla ch'a saieiva stæta ciamâ Marca Hispànica. De maniman che a reconquista a l'anava avanti, a léngoa a saieiva stæta portâ ciù a Sud - e dappeu a València e e Îzoe BaleariDas Catalanische gehört zur gallo-romanischen und nicht zur hispanischen (castilianisch-portugiesischen) Familie; es ist auch kein Mittelglied zwischen beiden, sondern eine blosse Spielart des Provenzalischen. Die politischen Verhältnisse, die im 8. und 9. Jahrhundert in der spanischen Mark die Gründung unabhängiger, wenn auch dem Namen nach den letzten Karolingern und den ersten Kapetingern unterworfener Staaten herbeiführten, erklären, warum von Hause aus die Einwohner Septimaniens und der Mark dieselbe Sprache redeten.Meyer-Lübke o l'à condivizo pe quarche tenpo sta opinión chi.Östlich geht es allmählich in Roussillon ins Katalanische über. Dieses selbst ist ein im VIII. Jahrhundert nach Spanien gebrachtes ProvenzalischJo em vaig adherir a Morel-Fatio: "El català és un provençal portat a Espanya el s. VIII, que avançà progressivament cap al sud amb la lluita dels reis aragonesos contra ela àrabs", i més tard situava el català com a dialecte provençal Pe âtri lengoisti o catalàn o se saieiva formòu inte´n moddo indipendente -come se vedde inta continoaçión do testo do Meyer-Lübke:Per contra, Saroïhandy ha suprimit en la 2ª ed. del Grundriß de Gröber el fragment de Morel-Fatio abans esmentat, i l´ha substituït pel següent: "Malgrat les diferències que avui separen del castellà la llengua parlada actualment a Catalunya, creiem que no hi ha cap motiu per excloure-la de les llengües hispàniques. Es va desenvolupar, segurament, al territori muntanyenc del país [..] Les estretes relacions polítiques que durant molt de temps han vinculat el Rosselló i la Cerdanya francesa amb Catalunya expliquen, d´altra banda, per què es parla la mateixa llengua a ambdues bandes dels Pirineus orientals" Dötrei lengoisti ciù atoâli ch'àn studiòu a toponimia e o lescico di primmi testi én arivæ a-a concluxón chò-u catalàn a l'é 'na lengoa indipendente ch'a l'existeiva za primma da riconquista franca, e chò-u seu teritöio iniçiâle o l'ea no sôlo e montagne do Pirineo, ma squæxi tutta a Catalogna d'ancheu - levòu dötrei brìcchi donde s'é parlòu pe bén bén di sécoli 'na lengoa squæxi pægia a-o basco, e do Sud da Catalogna, dove se parlava o MosaraboDins del Principat solament els parlars de la vall de l´Ebre foren plenament mossàrabs. [..] La zona de transició que comprèn les comarques del Camp, la Conca de Barberà [..] territoris ocupats llargament pels sarraïns, és catalana d´una manera molt predominant. Aquest darrer fet és important perquè ens fa veure que el català no és una llengua marginal sorgida de les profunditats de les valls pirinenques [..] ni és tampoc un dialecte occità importat, arran de la conquesta franca, a la Catalunya Vella per repobladors. Rohlfs expressava la seva opinió sobre el parentiu del català amb les llengües gal.lo-romàniques: "Das Katalanische ist in der Hauptsache eine "dépendance" des Provenzalischen". La idea que el català és [..] una dependència de l´occità és tan antiga com ho és l´ús sorprenent del terme llemosí fent referència al català medieval literari [..] però no és gens clar que [Rohlfs] considerés correcta la teoria segons la qual la incorporació de l´anomenada Marca Hispànica a l´Imperi [..] i l´entrada de repobladors foren del tot decisius en la formació del català [..] si hi hagués hagut alguna mena de substitució lingüística, la toponímia de la Catalunya Vella ho hauria posat de manifest com ho fa la toponímia de les comarques meridionals. Cómme se sæ, e dôe léngoe, catalàn e òcitàn, éan za despægie quande l´é stæto scrîto i primmi testi leterâi catalèn, Les Homilies de Tortosa e Les Homilies d´Organyà , e queste dôe òpie son, parçialmente, de traduçioìn o adatamenti de testi òcitenHi ha un fet significatiu; que al final del segle XII se senti la necessitat de traduir al català homilies provençals: calia fer-les del tot intel.ligibles. Les Homilies d´Organyà deuen ser una de les més antigues traduccions entre llengües romàniquesA somegiànsa tra e dôe lengoe, però, a no l´é messa in dùbio da nisciùn, e Pèire Bèc o l´à parlòu d´un ensemble occitano-romanel català suposa una llatinitat més afí a la llatinitat de l´Occitània . és possible d´observar aquesta afinitat no solament en aquells trets lèxics compartits [..] que podem conjecturar relativament antics, com és el cas de vulgarismes com bellus o manducare o la preferència de precari sobre rogare, sinó també en aquells que d´alguna manera ens consta que són tardans, com és ara parabolare (substitut de fabulare, que continua en el castellà hablar), verb que no podia haver-se propagat abans de la implantació general del cristianisme.Potser és encara més tardà l´ús de la preposició apud en lloc de cum, o el de semper amb el significat de 'tot seguit', 'immediatament', que presenta el català medieval sempre, o el del verb tropare 'trovar'. Tout devient plus simple si l´on inscrit le catalàn, comme nous le faisons, dans un ensemble occitano-roman [..] intermédiaire, par définition, entre le gallo-roman proprement dit (langue d´oïl) et l´ibéro-roman (espagnol et portugais): le nord-occitan étant le complexus dialectal le plus celtisé, le groupe catalan et gascon le plus ibériséGerhard Rohlfs o l´à visto o catalàn come ´na lengoa seu de l´òcitan che, into mæximo tenpo, a l´à de fòrti ligammi con l´aragonéize e o gascon:catalan et provençal se présentent à nous comme deux soeurs germaines Dans beaucoup de faits linguistiques [..] on peut constater une corrélation surprenante entre le gascon et les idiomes de l´Espagne du Nord (aragonais, catalan) Caraterìstiche Dötræ caraterìstiche e paragoìn co-e léngoe vexinn-e, con ezénpi in catalàn da giornâ d´ancheu e in quello di primmi tenpi Càzze e vocâle àtone finâli de pòule latinn-e -feua che a -A-, cómme inte (o inte âtre) lengoe gallo-romann-e: FLORE- → Flor 'sciô'; MURU- →Mur 'miâgia' (in spagnòlo, in cangio, càzze sôlo arcune E: Flor; in aragonéize càzze tutte e E àtone: Debant 'davànti' -cf. cat. Davant; Sp. antîgo Adelant) Conservaçión di gruppi PL-, CL-, FL- comme in òcitàn e françéize: PLICARE, CLAVE-, FLAMMA- → plegar, clau, flama. Questi gruppi vegnan cangiæ in Ll- in spagnolo ma se mantegnan in aragonéize (in arcune varietæ co-ina palatisaçión squæxi pægia a quella de l´italiàn: Pllano it. piano) A U latinn-a a no se prononçia Y -levòu in çerti dialetti a contàtto con l´òcitàn E vocâle latinn-e Ŏ Ĕ se conservan', segge in scìlaba serâ che avèrta : FOCU- → Foc fêugo' (Òc. Fuòc, ma òcitan do medioêvo Foc; Fr. Ciel, Sp. Fuego; Ar. Fuego -ma inta varietæ do Benasque, de tranxiçión cò-u catalan, Foc; Fr. Feu). CE.LUM (L. Cl. caelum)→Cel 'çê'; Òc. Cel (Fr. Ciel; Sp. Cielo; Ar. Zielo) HĔR. BA→ Herba; 'Èrba' Òc. Èrba; Fr. Herbe (Sp. Hierba; Ar. Yerba) Ascì quande in òcitàn s´é formòu ditóngo: PETRA→ Pedra 'prîa' (In òcitàn a T a se vocaliza davanti a E e A: Peira; Sp./Ar. Piedra -ma benasquéize Pedra; Fr. Pierre) In contàtto co-a iod Ĕ e Ŏ ([ɛ] e [ɔ]) latinn-e vegnan I e U: LĔCTU → *Leits → Llit 'létto' (ma in ligure gh´é di rimazùggi de quello ch´o saiva stæto o vêgio ditongo: Lieto a Rovegno) ; Fr. Lit (Òc. Lièch, Lièit; Sp. Lecho; Ar. Leito) ŎCULU → *Oillu → Ull 'euggio' (Òc. Uèlh, Uòlh; Fr. œil; Sp. Ojo; Ar. Uello). Fan eceçión VĔCLU → Vell (e no *Vill) 'vegio' e NŎCTE → Nit (e no *Nut) 'néutte' L´é stæto ipotizòu che inte´n primmo momento s´êa formòu ditóngo -comme in òcitàn, (gascon ascì) e aragonéize-, ch´o l´é scentòu fito cò-u trasformâse in -I e -U, ma inti vêgi testi no s´atreuva e forme co-o ditóngo: sí pres mils [catalàn d´o di d´ancheu: Millor] Mir Arnall que jo no.l li doné [..] et són rancunós [..] de les forces que fa [..] del servici del kastel et del Pug [ancheu: Puig] Tant en la vocal E (mils <MELIUS) com en la O (Pug <PODIU) ja s´ha donat el tancament (E breu + iod>i; O breu + iod>u) [Greuges de Guitard..] O gruppo -ACT- o vegne -ET': FACTU- → Feit → Fet fæto'; Sp. Hecho (Òcitan do Llenguadoc Fait, Gascon Hèit; Fr. Fait; Aragonéize Feito -ma in arcuna varietæ Feto-) Arcuni vêgi testi prezentan e forme Faita (antîga) e Feta (quella do catalàn d´ancheu), ma inti tutti doî i câxi fòscia a prononçia a l´êa ancon Feita Per mal che Mir Arnall m´avia fait et dict Qaunt al grup primari CT, solament apareix gràficament l´estadi -ai-, mentre que des del punt de vista fonètic, Coromines creu que el pas a -ei- es devia donar entre el segle IX i X [Greuges de Guitard..]axí co lo bispe feta la à escriure Costa de creure que la forma feta, amb reducció de la i de feita (FACTA), fos ja vigent a l´àrea del bisbat d´Urgell [..] tots els altres documents en català dels segles XI-XIII publicats per J. Miret i P. Pujol presenten sense excepció les formes feit, feita [Jurament de pau..]scritures són ensems fetes en nom damsdús La forma fetes (v 3) (FACTAS), en lloc de feites, deu ésser una simplificació gràfica únicament, perquè llavors la iod encara no s´havia assimilat a la vocal anterior en la pronúncia. [Liber iudiciorum] Riduçión do ditóngo latin -AU a O: PAUCU → Poc 'pö(co)' L´òcitàn o-u mantegne (Pauc), levòu inte quarche dialetto gascon ke greu és a kosir [Kosir a l´é ´na pòula do catalàn antîgo ch´a l´é equivalente de òcitàn Causir e françeize Choisir] contrasta amb el manteniment d´aquest diftong en occità, àdhuc en gascó [Liber iudiciorum] Plurâle feminìn in -Es (Òcitan, Spagnòllo, aragonéize -As). Inti dialetti òrientâli do catalàn queste e tûtte e âtre -E àtone se prononçian co-in són neutro fra -A e -E [Als Greuges de Guitard] Hi ha diversos exemples de plurals que presenten la grafia -as (las folias) [.. ] que hem d´interpretar com una persistència gràfica llatinitzant, car la pronúncia ja era E [..] com podem comprovar en els casos que sí que empren -esAquest text [Liber iudiciorum] presenta regularment el tancament d´A llatina en E en síl.laba final davant consonant, fenòmen que afecta els plurals femenins akeles 'aquelles' [..] es tracta d´un fenòmen [..] no compartit per les llengües romàniques veïnes [..] Respecte de les terminacions verbals, no presenten aquesta inflexió A →e [..] les formes de 6ª persona: conkistan 'conquisten' [..] Per contra [..] presenten la ternimació -en no pas -on com en occità) acrexen, deuen [..] Riduçión do gruppo -ND→ -N. MANDARE → Manar 'mandâ'. A s´atreuva ascì in quarche dialetto gascon e do Languedoc, e in aragonéize (aragonéize Mandar ma into Benasque Manar; Fr, Mander; Sp. Mandar) Aissí com jo.l.i avia comanad malgrat que la majoria d´exemples encara presenten gràficament la geminació de l´estadi intermedi (comannà) [..] ja hi ha casos on apareix la forma simple [Greuges de Guitard]El nostre document [Liber iudiciorum] presenta el periode de transició [..] perquè la primera d´aquestes solucions apareix encara en les formes comenna (COMENDAT) [..] i la reduïda -n- en el mot graneza Riduçión do gruppo -MB→ -M. Colom/coloma 'cónbo' Sp. Paloma (da PALUMBUS/A] (Òc. Colomb/a; Fr. Colombe) Cheita da -N fra vocâle in scilaba finâle: PANE-, VINU- → Pa, Vi 'pàn' 'vìn' (Fr. Pan, Vin; Sp. Pan, Vino); prezénte in òcitàn do Languedoc ma no inte quello gascon e provensâ. In catalàn i plurâli conservan a -n: pans, vins Fâ eceçión: I monoscìlabi proclitici. Ezenpi: "Un home bo" ma "Un bon home"; "Això no és ben bé així"; e ascì i agetîvi derivæ da Un A l'êa generâle inti squaexi tûtti i primmi testi, con quàrche eceçión (e pòule Vino, o into Liber iudiciorum composicion, possession Sconpàrsa de -TI, -CI/CE, -D in scilaba tonica: RATIONE → Raó 'raxón' (Òc. Rason; Fr. Raison; Sp./Ar. Razón) VICINU → Veí 'vexìn' (òc. Vesin. Fr. Voisin. Sp. Vecino); SUDARE → Suar; 'suâ' Fr. Suer (òc. Susar -Nisàrdo Sudar; ma Provensâ Suar; Sp. Sudar). Inti vêgi testi se gh´atreuva d´ezenpi de forme che saieivan intermezze, comme Susar In fin de pòula -TI, -CI/CE, -D, →U Coscì a frâze 'Tocæ a crôxe cò-u pê' a se dixe: Toqueu la creu amb el peu (òc. Tocatz, Crotz, Pè). Fâ eceçión FEDE→ Fe MERCEDE → Mercè Questa caraterìstica a l´existe sôlo in catalàn ma a no l´êa ancón prezente inti primmi testi, e se credde che e 2e .personn-e plurâle àn conservòu ina forma squæxi pægia a quella òcitann-a scinn-a-o s. XIV treva & paz tenré & a mons òmens tener la mannaré La grafia z en posició final representa el so africat [d] [..] al mot paz (PACE) [..] que aviat es transformarà en -u: pau [Jurament de pau..]li seus hereds o auran ab entegre En el cas d´hereds 'hereus' (HEREDES) la d representa un so sonor fricatiu que seguidament, ja en el segle XII, va esdevenir [w] en posició final [Liber iudiciorum] Ciù antîgo o passo de B(L) e V de scilaba atona a U [W]; TABULA→ Taula; BOVE → Bou 'beu' (Òc. Buòu; Fr. bœuf; Sp. Buey) ascì inte personn-e 2,3 e 3 pl. de verbi comme Moure 'mesciâ': Tu mous, ell mou, ells mouen (Òc. 2ª mòves 3ª pl. mòvon) Palatalisation de L- iniçiâle: LUNA,LEGE →Luna, Llei Existensa d'un pronomme neutro Ho: L´he vist 'ò visto (lê)' ma Ho he vist 'ò visto (quello)'. Questo pronomme o s´atreuva ascì in òcitàn, sótta bén bén de forme: O, Ac, Va O s´atreuva in tutti i vêgi testi, de votte in conbinaçión cò-u pronomme Hi (unn-a conbinaçión scentâ in catalàn atoâle):acsí com damont és escrit, & hom líger-i o pod [ancheu: Ho pot llegir] [Jurament de pau..] Pasòu remöto formòu cò-u verbo Anar 'andâ' coniogòu + infinîo: Vaig cantar 'ò cantòu' -Vas cantar -Va cantar -Vam (o Vàrem) cantar -Vau (o Vàreu) cantar -Van cantar (e forme de 4ª e 5ª personn-a se spostan da coniugaçión normâle do verbo, ch´a l´é Anem e Aneu) e forme senplixi (quelle adeuviæ inti vêgi testi) Cantí, Cantares, Cantà, Cantàrem, Cantàreu, Cantaren én ancon in ûzo sorviatutto inte varietæ valençiann-e e inti scrîti formâli. In algueréize s´adeuvia e forme de pasòu proscimo (êse ò avéi + partiçìpio) Pe Ronjat sta chi a saieiva unn-a de caraterìstiche che diferençian catalàn e òcitàn, ma o pasòu cò-u verbo Anar o s´atreuva in quarche dialetto gascon ò d'origine alpinn-a: prezénpio in quello da Guardia Piemontese (prov. Cosenza): aíer vau chanta, 'vêi ò cantòu'. Ascì in quarche dialetto aragonéize. -E dexinense da 1ª p. scingolâre és despægie a segónda do dialetto (inte´n moddo scìmile a quello di dialetti lonbardi): a forma antîga sénsa dexinénsa a se conserva inte Baleari e a l'Alghero: Cant; inte âtre varietæ gh'é e dexinense: -O (-Ut, -Uc) in Catalogna, -E, Valencia -I inta Catalogna Nord (franzéize) Inmagine Nòtte Âtri progètti Wikipedia a gh'à 'n'ediçión in lengua catalann-a (ca.wikipedia.org) Wikimedia Commons a contêgne di files in sce Catalàn