San Ildefonsas

San Ildefonsas, oficialiai Real Sitio de San Ilfedonsas (isp. Real Sitio de San Ildefonso) arba La Grancha (La Granja) – miestelis vidurio Ispanijoje, Kastilijoje ir Leone, Segovijos provincijoje, 11 km į pietryčius nuo Segovijos, 80 km į šiaurę nuo Madrido, Siera de Gvadaramos kalnuose, miškų apsuptyje. Yra Ispanijos karališkoji vasaros rezidencija (La Granchos rūmai). Rūmus suplanavo ispanų architektas Teodoras Ardemansas, o įgyvendino architektas Chuanas de Herera. Pirminiai rūmai buvo santūraus dizaino, tačiau juos išpuošė prancūzų ir italų architektai (Filipas Džuvara, Džiovanis Batista Saketis ir kt.). Rūmų koplyčia su kupolu ir dviem bokštais, kur palaidoti Pilypo V ir jo žmonos Izabelės palaikai), išpuošta Fransisko Bajo freskomis. Sodus su fontanų gausa suprojektavo Etjenas Buteliu. Vidus išpuoštas flamandiškais gobelenais. Istorija San Ildefonsą 1450 m. įkūrė Henrikas IV kaip vasaros gyvenamąją vietą. 1477 m. Ferdinandas ir Izabelė perdavė San Ildefonsą Šv. Jeronimo ordino vienuoliams. 1720 m. vienuolija pardavė gyvenvietę Burbonų karaliui Pilypui V. Šis čia suplanavo rūmus, kurie savo didybe prilygtų Versaliui arba Parmai. 1728 m. La Granchoje atidarytos karališkosios stiklo dirbtuvės. Rūmuose įvyko ne vienas svarbus Ispanijos istorijos įvykis – čia 1724 m. sosto atsisakė Pilypas V, pasirašytos įvairios sutartys (1777 m. – tarp Ispanijos ir Portugalijos, 1796 ir 1800 m. – tarp Ispanijos ir Prancūzijos), 1830 m. Ferdinandas VII čia paskelbė pragmatinę sankciją. 1918 m. rūmai nukentėjo per gaisrą. Šaltiniai