נמל התעופה טנריפה צפון

נמל התעופה טנריפה צפון (בספרדית: Aeropuerto de Tenerife Norte-Ciudad de La Laguna, שמו הקודם היה Aeropuerto de Los Rodeos), הוא נמל תעופה בצפון האי טנריפה. הנמל הוא הוותיק באי, והשני בהיקף הנוסעים העוברים דרכו, אחרי נמל התעופה טנריפה דרום העמוס יותר. בנמל אירעה בעבר תאונה, המוגדרת כקשה ביותר בתולדות התעופה העולמית. בארגון יאט"א סימנו הבין-לאומי של נמל התעופה הוא TFN, ובארגון ICAO והוא מסומן GCXO. החברה המפעילה את הנמל היא Aena. מקור השם לשמו של הנמל מספר חלקים. החלק הראשון הוא מציין מיקום באי טנריפה, אותו הנמל משרת. המילה צפון, מבדלת את הנמל מנמל התעופה הנוסף הקיים בדרום האי, אשר שמו בהתאם "נמל התעופה טנריפה דרום". בספרדית שמו של הנמל כולל גם את הביטוי "Ciudad de La Laguna", שמשמעותו "עיר הלגונה". תוספת זו הוספה, כיוון שהנמל גובל גאוגרפית בשולי העיר סן קריסטובל דה לה לגונה, שהוכרה ב-1999 על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. עד תאריך 18 בפברואר 2019 היה שם הנמל "נמל התעופה לוס רודאוס" (Aeropuerto de Los Rodeos). לוס רודאוס היא עיירה קטנה הצמודה לנמל התעופה. השם שונה רשמית בעקבות החלטת הממשלה המקומית. גאוגרפיה ואקלים גאוגרפיה נמל התעופה ממוקם בצפון האי טנריפה, במחוז סנטה קרוס דה טנריפה, שבירתו היא העיר סנטה קרוס דה טנריפה. מרחקו של נמל התעופה ממרכז בירת המחוז מסתכם ב-12 ק"מ. האי טנריפה שייך לקבוצת האיים הקנריים, המהווים קהילה אוטונומית של ספרד. טנריפה רחוקה כ-250 ק"מ מקו החוף המערבי של צפון אפריקה. נמל התעופה צמוד לשוליים הדרומיים של העיר סן קריסטובל דה לה לגונה, וצמוד לשוליים הצפוניים של העיירה הקטנה לוס רודאוס. הנמל מרוחק כמעט 1,500 קילומטרים מספרד היבשתית (בחצי האי האיברי). גובהו מעל פני הים של נמל התעופה טנריפה צפון הוא 633 מטרים (2,077 רגל). אקלים לתנאי אקלים יש השפעה רבה על תפעול נמלי תעופה. נמל התעופה טנריפה צפון בנוי בגובה ולכן, לעיתים קיימת כסות עננים בגובה הנמל, או רק מעט מעליו. בעיה אקלימית נוספת ורצינית של הנמל היא ערפל. ערפלים סמיכים מכסים את הנמל לא פעם, ולעיתים גורמים לבעיות תפעוליות, עד כדי הסטת טיסות מהנמל או ביטולן, כפי שדווח בינואר 2025. תקופות הקיץ בנמל חמות, ובחורף הטמפרטורות נעימות. החודש החם ביותר בשנה הוא אוגוסט, במהלכו הטמפרטורה המרבית הממוצעת עומדת על 28 מעלות צלזיוס, והממוצע הנמוך בלילות הוא 21 מעלות. הכי קריר בחודש ינואר, הממוצע הגבוה בימים הוא 21 מעלות, ו-15 מעלות הממוצע הנמוך בלילות. המהירות הממוצעת של הרוח בכל חודשי השנה מסתכמת ב-19.9 קמ"ש. בחודש יולי מהירות הרוח הממוצעת הגבוהה ביותר בשנה, 23.6 קמ"ש, ובחודש אוקטובר הנמוכה ביותר, 16.7 קמ"ש. ממוצע כמות הגשם הרב שנתית מסתכמת ב-127.9 מ"מ בלבד. היסטוריה ההיסטוריה של נמל התעופה טנריפה צפון החלה בשנת 1929, בהודעה של חברת לופטהנזה. בהודעה החברה מסרה על כוונתה לטוס מברלין לטנריפה. החלו עבודות הכנה, והוכשר מסלול טיסה ארעי. בשנת 1930 אושר למקום מעמד של נמל תעופה. בין השנים 1936-1939 התנהלה מלחמת האזרחים בספרד, והנמל היה סגור. נמל התעופה נפתח מחדש רק בשנת 1941, זמן-מה לאחר תום מלחמת האזרחים. ב-1971 מסלול הטיסה הוכשר לקליטת מטוסים גדולים וכבדים, והותקנה בנמל מערכת לנחיתת מכשירים (מערכת ILS). אסון אווירי כבד שהתרחש בנמל בשנת 1977 הביא לביטול ההרשאה לקליטת והוצאת טיסות בין-לאומיות, ולהותרה על כנן של הרשאות לטיסות פנים ספרדיות, ולטיסות לנמלי התעופה של האיים הקנריים בלבד. בשלב זה הוחלט גם על הקמה מיידית של נמל תעופה נוסף בדרום האי. עקב הגידול המתמיד בתנועת הנוסעים, בשנת 2002 נחנך בנמל טרמינל חדש, והנמל הורשה שוב להוציא ולקבל טיסות בין-לאומיות, תחת מגבלות. מסלולים, טרמינלים, נוסעים, מטענים ושירותים מסלולים: קיים מסלול טיסה יחיד, שאורכו 3,171 מטרים (10,404 רגל), בכיוונים 12/30, ברוחב סטנדרטי של 45 מטרים (148 רגל). המסלול מחופה באספלט. טרמינלים: בנמל בנוי טרמינל אחד, המחולק באופן המשרת בנפרד את הנוסעים היוצאים והנכנסים. נוסעים, מטענים ותנועות מטוסים: בשנת 2024 עברו בנמל התעופה טנריפה צפון 6,762,702 נוסעים, נתון המהווה גידול בשיעור של 10.49% משנת 2023. מספר תנועות המטוסים עמד על 82,063, וכמות המטענים הסתכמה ב-12,862 טון. שירות הניתן לנוסעים: בנמל עומדים לרשות הנוסעים השירותים המקובלים בנמלי תעופה עכשוויים, בין היתר שירות למוגבלי תנועה ונכים, שירות המרת כספים, שירותי בנקאות וכספומט, מתקנים לאימהות ותינוקות, עסקים ו-VIP, שירותי מידע, בתי קפה, מסעדות וחנויות, WIFI בחינם, תחבורה ציבורית, ושירותים מקובלים אחרים. חברות תעופה ויעדים בנמל התעופה טנריפה צפון פועלות 14 חברות תעופה, הטסות ל-23 יעדים. כל נמלי היעד ממוקמים בתחומי ספרד, למעט שני חריגים, חברת פלוס אולטרה (Plus Ultra Líneas Aéreas) טסה אל קראקס בירת ונצואלה ואחד מיעדי חברת בינטר קנאריס הוא נמל התעופה הבין-לאומי כריסטיאנו רונאלדו (FNC) בפורטוגל. הנתונים בטבלה מעודכנים לחודש מרץ 2024. תאונות לפי פרופיל הבטיחות של הנמל, אירעו בנמל התעופה טנריפה צפון תאונות רבות, בפרק נכללו תאונות חמורות בלבד, בהן נפגעו ונהרגו בני אדם רבים. ערך מורחב – אסון המטוסים בטנריפה אסון המטוסים בטנריפה אירע ביום ראשון, 27 במרץ 1977, מעט אחרי חמש אחר הצהרים. באותו יום בצהרים התפוצצה פצצה בנמל התעופה גראן קנריה (LPA-הידוע גם בשם נמל התעופה לאס פאלמאס). נמל גראן קנריה נסגר מחשש לפצצה נוספת, ומטוסים הופנו לנמל טנריפה צפון (נמל טנריפה דרום עוד לא היה קיים). בתאונה היו מעורבים שני מטוסי בואינג 747, האחד בתפעול פאן אמריקן והאחר בתפעול KLM. על סיפון מטוס פאן אמריקן היו 396 אנשים, ובמטוס KLM שהו 248 נוסעים ואנשי צוות. באזור נמל התעופה שרר ערפל כבד. המטוסים חנו במשך זמן רב על המסלול. מטוס פאן אם הסיע להמראה ומטוס KLM ניסה להמריא והתנגש במטוס פאן אמריקן, שהיה עדיין על המסלול. בתאונה איבדו את חייהם כל 248 בני האדם שהיו במטוס KLM, ו-335 מתוך 396 נוסעי ואנשי הצוות של פאן אם נהרגו. בסך הכול נהרגו בתאונה 583 בני אדם. נקבע שהתאונה אירעה כתוצאה מכך שצוות נטוס KLM לא הבין, או לא ביצע בדיוק את הנחיות מגדל הפיקוח, והייתה אי הבנה הדדית בין פקח הטיסה לצוות המטוס. לסדרת ההתרחשויות שהחלה בפיצוץ פצצה בגראן קנריה ובעומס החריג שנוצר בנמל טנריפה צפון היה חלק בתוצאה הקשה, שהוגדרה כאסון הקטלני ביותר בתולדות התעופה העולמית. שני המטוסים נהרסו לגמרי ונמחקו מרשימת המטוסים הפעילים. לאחר תאונה זו הונהגו שינויי בטיחות, וכחלק מהלקחים הוחלט על הקמה מהירה של נמל התעופה טנריפה דרום. ב-3 בדצמבר 1972 המריא מנמל טנריפה צפון מטוס מסוג קונבאייר 990 קורונאדו (Convair CV-990) בשירות חברת ספנטקס (Spantax שנסגרה בשנת 1988), לכיוון נמל התעופה מינכן פרנץ יוזף שטראוס (MUC) בגרמניה. תנאי מזג האוויר היו גרועים מאד, והראות הייתה קרובה לאפס. לאחר ההינתקות ממסלול הטיסה, בעודו מנסה לצבור גובה, ביצע הטייס תפנית חדה בגובה של 91 מטרים, ואיבד שליטה. המטוס התרסק לקרקע, 325 מטרים בלבד מקצה מסלול הטיסה. כתוצאה מההתרסקות נהרגו כל 155 הנוסעים ואנשי הצוות שהיו על סיפון המטוס. המטוס נהרס לחלוטין ונמחק מרשימת המטוסים הפעילים. נקבע שפרט לטעות אנוש, גם לתנאי הערפל הכבד היה חלק תורם לתאונה. ב-25 באפריל 1980, התקרב לנחיתה בטנריפה צפון מטוס מסוג בואינג 727. המטוס בשירות חברת דן שירותי אוויר (Dan-Air Services), והגיע מנמל התעופה מנצ'סטר (MAN) בבריטניה. עקב טעויות בניווט ואי הקפדה על כללי בטיחות טיסה (לרבות אי הקפדה על גובה מזערי מפני הקרקע) וטעויות צוות נוספות, ולאחר שאזהרת קרבה לקרקע פעלה במטוס במשך 2 שניות, המטוס התרסק לצלע הר בשטח מיוער. כל 146 הנוסעים ואנשי הצוות איבדו את חייהם. המטוס נהרס לגמרי ונמחק מרשימת המטוסים הפעילים. ב-17 במרץ 1964 הגיע לנחיתה בנמל התעופה טנריפה צפון מטוס דקוטה DC-3 של חיל האוויר הספרדי. נקודת המוצא היה נמל לה גוארה (ZLG-La Güera Airport, שמאז נסגר). על סיפון המטוס היו 5 אנשי צוות מצבא ספרד ו-16 נוסעים. תנאי מזג האוויר היו קשים, והראות קצרה. המטוס התרסק לתוך הר אֶסְפֵרַנְצָה, לא הרחק מהנמל. 4 מתוך חמשת אנשי הצוות נהרגו, ונפצעו כל יתר 17 האנשים שהיו במטוס. ב-5 במאי 1965 הגיע לנחיתה מנמל התעופה מדריד בראחס (MAD), מטוס לוקהיד סופר קונסטליישן. מזג האוויר היה קשה, עננים רבצו על הנמל ולא הייתה ראות ממשית. הטייס ביצע יעף נוסף, הנמיך טוס מדי ופגע בכלים הנדסיים בתחומי הנמל. נהרגו 30 מתוך 49 הנוסעים. תחבורה אל הנמל וממנו כבישים: בסמך לנמל עובר כביש מהיר TF5. כבישים אזוריים TF24,‏ TF15,‏ TF265 ו-TF237 מגיעים גם הם לקרבת הנמל. אוטובוס: קווי אוטובוס של חברת טיטסה (Titsa) מקשרים את הנמל עם העיר הקרובה סן קריסטובל דה לה לגונה, ועם בירת האי סנטה קרוס דה טנריפה. קווים אחרים מחברים את הנמל עם הנמל את אתרי התיירות החשובים בדרום האי. רכבת: לנמל התעופה אין תחנת רכבת ואין מסילה. קיימת תוכנית עתידית לחיבור רכבת לנמל וגם לנמל התעופה האחר באי, אך לוח זמני הביצוע לטנריפה צפון סובל מדחיות ואינו ברור. תעופה: נמלי התעופה הבין לאומיים הקרובים הם נמל התעופה טנריפה דרום, ונמל התעופה גראן קנריה על האי גראן קנריה השכן. גלריה קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה טנריפה צפון Tenerife 747 Crash, KLM PAN AM, סרטון בערוץ "737NEO", באתר יוטיוב הערות שוליים