Union Station (Toronto)

Union Station on Toronton ja samalla koko Kanadan suurin rautatieasema, jolla vierailee päivittäin lähes 250 000 matkustajaa. Suurin osa aseman käyttäjistä on Suur-Toronton alueen työmatkalaisia. Paikallisliikenteen lisäksi asemalta liikennöidään kaukojunia Ottawaan, Montrealiin, Vancouveriin ja New Yorkiin. Sen kautta ei kulje mainittavasti tavaraliikennettä. Vuonna 1927 avattu asema täyttää kokonaisen korttelin Toronton ydinkeskustassa Front Streetin varrella ja edustaa arkkitehtoniselta tyyliltään beaux-artsia. Se muodostaa City Beautiful -liikkeen periaatteiden mukaisen monumentaalikeskuksen yhdessä naapuritonteilla sijaitsevien Royal York Hotelin ja Dominion Public Buildingin kanssa. Kanadan valtio suojeli rakennuksen kansallishistoriallisesti merkittävänä kohteena 1975. Historia Ennen nykyistä asemaa Torontossa on ollut kaksi muutakin Union Stationia, joista ensimmäinen valmistui 1855 Front Streetin ja Bay Streetin kulmaukseen. Nimi Union Station tuli siitä, että asema oli usean rautatieyhtiön käytössä. Nykyinen asema rakennettiin ensimmäisen maailmansodan aikana tontille, joka oli ollut tyhjillään vuoden 1904 suurpalon jälkeen. Se korvasi vuosina 1872–1895 rakennetun ’toisen’ Union Stationin, joka sijaitsi York Streetin länsireunalla. Aseman rakentamisen rahoittivat rautatieyhtiöt Canadian Pacific Railway ja Grand Trunk Railway, jotka perustivat vuonna 1906 yhteisyrityksen nimeltä Toronto Terminals Railway johtamaan rakennushanketta. Hanke toteutettiin kahdessa vaiheessa, ensin asemarakennus 1915–1920 ja myöhemmin ratapiha asemalaitureineen 1925–1930. Sodan aiheuttama tarvikepula ja Grand Trunk Railwayn hakeutuminen konkurssiin 1919 viivästyttivät rakennustöitä. Lisäksi rautatieyhtiöt ja viranomaiset kiistelivät pitkään ratakiskojen toteutuksesta. Lopulta kiskot päädyttiin rakentamaan maasillalle, joka ylittää kaupungin kadut viiden metrin korkeudella. Asemarakennuksen valmistuttua 1920 rautatieyhtiöt ja postilaitos avasivat sinne konttorit, vaikka junaliikenne ohjattiin vuoteen 1930 asti vanhalle Union Stationille York Streetin kulmauksessa. Prinssi Edvard vihki aseman käyttöön keskeneräisenä elokuussa 1927, mutta lopullisesti se valmistui vasta 1930, suuren laman kynnyksellä. Matkustajaliikenne oli vähäistä 1930-luvulla mutta lisääntyi nopeasti toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen matkustajamäärät supistuivat jälleen, kunnes GO Transit alkoi vuonna 1967 liikennöidä paikallisjunia Suur-Toronton alueella. Vuonna 1968 rautatieyhtiöt julkistivat mittavan Metro Centre -hankkeen, jonka myötä Union Stationia uhkasi purkutuomio. Purkamista vastustavat aktivistit ja valveutuneet kansalaiset kampanjoivat onnistuneesti aseman säilyttämisen puolesta, ja se suojeltiin viranomaispäätöksellä 1975. Suojelupäätöksen jälkeisinä vuosina aseman suurin kehityshaaste on ollut jatkuvasti lisääntyvän paikallisliikenteen tukeminen kaukoliikenteen rinnalla. Toronton kaupunki ja GO Transit ostivat Union Stationin vuonna 2000. Kaupunki omistaa asemarakennuksen ja GO Transit asemalaiturit ja ratakiskot sekä niitä suojaavat laiturikatokset. Vuonna 2010 käynnistyi 640 miljoonaa dollaria maksava peruskorjaus, jonka tavoitteena on modernisoida asema vuoteen 2016 mennessä säilyttäen samalla sen historiallisesti arvokkaat ominaispiirteet. Arkkitehtuuri Toronto Terminals Railway palkkasi Union Stationin suunnittelutyöhön joukon nimekkäitä kanadalaisia arkkitehteja, joihin lukeutuivat montrealilainen arkkitehtitoimisto Ross and Macdonald, Canadian Pacific Railwayn arkkitehti Hugh Jones ja kuuluisa torontolainen arkkitehti John Lyle. Yhdessä he suunnittelivat Kanadan suurimman ja taidokkaimman beaux-arts-tyylisen rautatieaseman, joka sisältää runsaasti klassisia yksityiskohtia. Rakennuksen 229 metriä leveä julkisivu avautuu Front Streetille päin. Sen keskellä on 22 klassisesta kivipylväästä muodostuva portiikki, jonka palkiston takana kohoaa aseman pääsalin yläpuolinen attika. Kaksitoista metriä korkeat ja 75 tonnia painavat pylväät on valmistettu Bedfordin kalkkikivestä. Rakennuksen ulkoseinät ovat Indianan ja Queenstonin kalkkikiveä ja kattorakenteet kuparia. Sisäänkäynnin yläpuolella lukee muistona aseman alkuperästä Canadian Pacific Railway ja Grand Trunk Railway sekä vuosiluku Anno Domini MCMXIX (1929). Pylväshallin molemmilla puolilla on kolmikerroksiset siivet, jotka jakaantuvat 14 selkeästi rajattuun ikkunasyvennykseen ja päättyvät kulmapaviljonkeihin. Molempien siipien edessä on kadussa aukko, josta näkyy asemalta metroon johtava yhdyskäytävä. Aukot peitetään lasikatolla aseman peruskorjauksen yhteydessä. Vallihautamaiset aukot ja levennetty jalkakäytävä aseman edustalla korostavat rakennuksen monumentaalisuutta. Julkisivun mahtipontisuus jatkuu aseman pääsalissa, jossa on Tennesseen marmorista valmistetut kalanruotokuvioiset lattiat, harvinaisella Zumbron kivellä pinnoitetut seinät sekä kahden kerroksen korkuinen, kasetein koristeltu holvikatto. Salin pohjois- ja eteläseinällä on friisi, johon on kaiverrettu asemalta lähtevien junien kohdekaupungit idästä länteen. Roomalaisten kylpylöiden mallia mukailevat valtavat kaari-ikkunat valaisevat sisätilat pehmeällä hajavalolla. Pääsalista on kulkuyhteys maanalaiseen yhdyskäytävään asemalaiturien alla sekä pääsalin laidoilla sijaitseviin odotussaleihin ja toimistoihin. Asemarakennuksen suuntaisesti kulkee 16 junaraidetta. Raiteita 1–13 palvelevat matkustajalaiturit on katettu suurilla, amerikkalaistyylisillä Bushin katoksilla, joiden yhteispinta-ala on 35 000 neliömetriä. Katokset suunnitteli Toronto Terminals Railwayn avustava siltainsinööri A. R. Ketterson. Union Pearson Express -lentokenttäjunaa varten on rakennettu oma pysäkkinsä aseman länsipuolelle, SkyWalk-kävelysillan yhteyteen. Matkustajaliikenne Union Station on Kanadan vilkkain matkustajaliikenteen solmukohta, kun otetaan huomioon myös aseman yhteydessä toimiva metroasema ja linja-autoterminaali. Asemaa käyttää vuosittain yhteensä 65 miljoonaa matkustajaa, joista 43 miljoonaa matkustaa GO Transitin lähijunissa ja -busseissa, 20 miljoonaa TTC:n metrojunissa ja 2,4 miljoonaa VIA Railin kaukojunissa. Matkustajien määrä on kaksi kertaa suurempi kuin Toronton kansainvälisellä lentoasemalla. Union Stationin kautta on kulkenut vain vähän tavaraliikennettä 1950-luvun lopun jälkeen. GO Transit rakensi 1960-luvulla Toronton ympäristöön useita ratapihoja, jonne valtaosa kaupungin rahdista kuljetetaan. GO Transit GO Transit liikennöi seuraavia paikallisliikenteen linjoja Union Stationilta Suur-Toronton ja Etelä-Ontarion alueelle: Lakeshore West -linja Toronton lounaispuolelle Hamiltoniin Milton-linja Toronton länsipuolelle Miltoniin Kitchener-linja Toronton länsipuolelle Kitcheneriin Barrie-linja Toronton pohjoispuolelle Barrieen Richmond Hill -linja Toronton pohjoispuolelle Richmond Hilliin Stouffville-linja Toronton pohjoispuolelle Whitchurch–Stouffvillen Lincolnvilleen Lakeshore East -linja Toronton itäpuolelle Oshawaan Niagara-linja kesäviikonloppuisin Yhdysvaltojen rajalle Niagara Fallsiin GO Transitin junamatkustajista 91 prosenttia käyttää Union Stationia matkansa aikana. Junaliikenteen lisäksi yhtiö liikennöi päivittäin yli 600 linja-autovuoroa Suur-Toronton alueelle rautatieaseman yhteydessä toimivalta linja-autoterminaalilta. GO Transitin junia ja busseja käyttää päivittäin noin 165 000 matkustajaa. Määrän on arvioitu kaksinkertaistuvan vuoteen 2030 mennessä yhtiön laajentaessa toimintaansa. VIA Rail Union Station on VIA Railin eniten käyttämä rautatieasema Kanadassa, ja arviolta puolet yhtiön kaikista asiakkaista matkustaa sen kautta. Aseman kautta kulkee päivittäin 50 VIA Railin junavuoroa, joilla matkustaa noin 5 000 matkustajaa. The Canadian kulkee 2–3 kertaa viikossa Vancouveriin Winnipegin, Saskatoonin, Edmontonin ja Jasperin kautta. Yhteistyössä yhdysvaltalaisen Amtrakin kanssa liikennöity Maple Leaf kulkee päivittäin New Yorkin Penn Stationille Niagara Fallsin ja Buffalon kautta. Buffalosta on myös jatkoyhteys Chicagoon. Lisäksi VIA Railillä on päivittäin useita junavuoroja Torontosta Windsoriin, Londoniin ja Sarniaan lännessä sekä Montrealiin, Ottawaan ja Kingstoniin idässä. Montrealista on jatkoyhteyksiä useisiin kaupunkeihin Quebecissä, New Brunswickissa ja Nova Scotiassa. Toronto Transit Commission Union Stationin yhteydessä toimii Toronto Transit Commissionin neljänneksi vilkkain metroasema, jota käyttää päivittäin noin 75 000 matkustajaa. Metroasemalta alkaa myös kaksi raitiovaunulinjaa, joista numero 509 kulkee lähelle Exhibition Placea Queens Quaytä pitkin ja numero 510 Spadinan metroasemalle Queens Quaytä ja Spadina Avenueta pitkin. Lisäksi TTC liikennöi asemarakennuksen edestä kahta linja-autovuoroa Yonge Streetiä pitkin pohjoiseen. Union Pearson Express Metrolinx aloitti kesäkuussa 2015 uuden Union Pearson Express -junavuoron, jota liikennöidään Union Stationilta Toronton lentoaseman Terminaaliin 1 joka päivä klo 5.00–2.00 viidentoista minuutin vuorovälein. Junamatka kestää 25 minuuttia ja siihen sisältyy pysähdykset Bloorin ja Westonin GO-asemilla. Lähteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Union Station (Toronto) Wikimedia Commonsissa