שדה הקרח קולומביה

שדה הקרח קולומביה (באנגלית: Columbia Icefield) הוא שדה הקרח הגדול ביותר בהרי הרוקי של צפון אמריקה. שדה הקרח ממוקם בהרי הרוקי הקנדיים בגבול בין פרובינציית קולומביה הבריטית ופרובינציית אלברטה, בקנדה. שדה הקרח ממוקם בחלקו בקצהו הצפון מערבי של הפארק הלאומי באנף, ובקצהו הדרומי של הפארק הלאומי ג'ספר. גאוגרפיה שדה הקרח ממוקם על קו פרשת המים של אמריקה. שטחו 850 קמ"ר, עומקו משתנה בין 100 מטרים ל-365 מטרים. נופלים על שדה הקרח 7 מטרים של שלג מדי שנה. הרים בשטח שדה הקרח כמה מהגבוהים בהרי הרוקי הקנדיים ממוקמים בקצות שדה הקרח: הר אנדרומדה - 3,450 מטרים; הר אתבסקה - 3,491 מטרים; הר ברייס - 3,507 מטרים; הר קאסלגארד - 3,090 מטרים; הר קולומביה - 3,747 מטרים; הר המלך אדוארד - 3,490 מטרים; הר קיצ'נר - 3,505 מטרים; פסגת התאום הצפוני - 3,684 מטרים; פסגת התאום הדרומי - 3,566 מטרים; כיפת השלג - 3,456 מטרים; פסגת סטוטפילד - 3,450 מטרים. היסטוריה שדה הקרח נוצר בתקופת הקרח האילינויסאנית (Illinoisan) (בין 238,000 ל-126,000 לפנה"ס). שדה הקרח הגיע לשיא גודלו בתקופה הוויסקונסיאנית (Wisconsinan) (בין 73,000 ל-62,000 לפנה"ס). הגידול הבא של שדה הקרח התרחש בתקופה הוויסקונסיאני המאוחרת, בין 18,000 ל-9,000 לפנה"ס. הגדול האחרון בשטחו של שדה הקרח אירע במהלך עידן הקרח הקטן, בשנים 1200 עד 1900 לספירה. בסביבות שנת 1800 הגיע קרחון אתבסקה לשיא גודלו, לאחר מכן קטן וגדל חליפות עד שנת 1840, מאז הוא החל בנסיגה הנמשכת עד ימינו. שדה הקרח קולומביה היה אחד האתרים הגאולוגיים הגדולים האחרונים שהתגלו במערב קנדה, בשל אזורו המבודד ובשל תנאי מזג האוויר הקשים באזורו. באפריל 1827, הבוטנאי הסקוטי דייוויד דאגלס חצה את מעבר אתבסקה - מסלול מסחר חשוב הנמצא מצפון לשדה הקרח, טיפס על הר סמוך וטען כי אותו הר מגיע לגובה של 6,000 מטרים. בקיץ 1884, הגאולוג פרופסור ארתור פילמון קולמן, חקר את קו פרשת המים של אמריקה, בין באנף לג'ספר, וחיפש את ההר הגבוה שדאגלס תיאר. קולמן לא הצליח למצוא את ההר, אך גילה את העמק שיהפוך לימים לכביש המהיר אייספילד. ביולי 1898, מגלה הארצות הבריטי נורמן ג'יי קולי וכן יוס סטוטפילד והרמן וולי חיפשו את פסגת דאגלס יחד עם מורה הדרך מאזור באנף - ביל פיטו. בבוקר של ה-18 באוגוסט, קולי ווולי טיפסו על צידו המזרח של הר אתבסקה, ומפסגתו גילו את שדה הקרח האדיר הנשקף עד האופק. קולי כתב מאוחר יותר: תרגום: קרחונים את שדה הקרח מזינים שמונה קרחונים עיקריים ובהם: קרחון אתבסקה קרחון קאסלגארד קרחון קולומביה קרחון דואום קרחון סטוטפילד קרחון ססקצ'ואן ניתן לראות את שדה הקרח מהכביש המהיר אייספילדס. בחודשי הקיץ מטיילים עולים על הקרחון באמצעות אוטובסי קרח ייעודיים. בחודשי החורף שדה הקרח קולומביה משמש כאתר סקי. קישורים חיצוניים אתר הרפתקאת הקרחונים בשדה הקרח קולומביה תמונות של שדה הקרח ותיאורי טיפוס על שדה הקרח שדה הקרח קולומביה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הערות שוליים