Ankorvats

Ankorvats (khmeru: អង្គរវត្ត — ‘Ankoras templis’) ir tempļu, piļu, ūdenskrātuvju un kanālu komplekss Ankorā, Kambodžas ziemeļrietumos, netālu no Sīemrīebas pilsētas. To 12. gadsimtā sākumā kā savas valsts templi un galvaspilsētu sāka celt Khmeru impērijas valdnieks Surjavarmans II. Sākotnēji Ankorvats bija hinduisma templis, kas veltīts dievietei Višnu, bet vēlāk tas kļuva par budistu templi. Ankorvats ir ļoti labi saglabājies, un tas ir khmeru arhitektūras klasiskā stila paraugs. Ankorvats ir kļuvis par Kambodžas simbolu un ir attēlots valsts karogā. Mūsdienās Ankorvats ir tūristu galvenais apskates objekts Kambodžā. Ar savu izcilību un unikālo dizainu Ankorvats izceļas kā lielākais un viens no slavenākajiem tempļiem pasaulē. Tas ir iekļauts Ginesa rekordu grāmatā kā lielākā reliģiskā celtne, un tā kopējā platība ir 162,6 hektāri. Ankorvats ir galvenais Ankoras reliģisko un laicīgo tempļu un klosteru komplekss, kas liecina par Khmeru impērijas agrīnās civilizācijas spēku un bagātību. Ankorvats ir ne tikai arhitektūras meistardarbs, bet arī UNESCO Pasaules mantojuma objekts, kas sniedz ieskatu senajā khmeru civilizācijā un tās reliģijās. Tas bija viens no Septiņu jauno pasaules brīnumu kandidātiem. Ankorvats turpina piesaistīt tūristu uzmanību ar savu izcilo dizainu un vēsturisko nozīmi. Vēsture Ankorvata celtniecība sākās 1122. gadā un to būvēja 28 gadus, līdz 1150. gadam. Khmeru impērijas valdnieks Surjavarmans II to cēla kā savas valsts templi un galvaspilsētu. Tas tika uzcelts pavisam netālu no iepriekšējās galvaspilsētas Baphuonas. 1177. gadā templi izpostīja kaimiņvalsts Čampa. Templi atjaunoja Džajavarmans VII, kas valdīja no 1181. līdz 1218. gadam. Sākotnēji Ankorvats bija hinduisma templis, kas veltīts dievietei Višnu. Pēc tam, kad Angkoru 1431. gadā iekaroja un izlaupīja Ajutajas karaliste, Khmeru impērija savu galvaspilsētu pārcēla uz Pnompeņu, un templī sāka saimniekot budistu mūki. Līdz pat mūsdienām Ankorvats saglabājies kā budistu templis. Viens no pirmajiem eiropiešiem, kas ieraudzīja Ankorvatu, bija portugālis Antonio da Madalena (António da Madalena), kurš Ankorā pirmo reizi nokļuva 1586. gadā. Eiropieši Ankorvatu detalizēti sāka pētīt 19. gadsimta otrajā pusē un 20. gadsimta sākumā, kad Kambodža atradās Franču Indoķīnas sastāvā. Ankorvats ir ne tikai arhitektūras meistardarbs, bet arī UNESCO Pasaules mantojuma objekts, kas sniedz ieskatu senajā khmeru civilizācijā un tās reliģijās. Tas bija viens no Septiņu jauno pasaules brīnumu kandidātiem. Ankorvats turpina piesaistīt tūristu uzmanību ar savu izcilo dizainu un vēsturisko nozīmi. Arhitektūra Ankorvats būvēts kā milzīgs tempļu komplekss, kas atspoguļo hinduisma kosmoloģiju. Komplekss veltīts dievam Višnu un veidots tā, lai simbolizētu Meru kalnu – hinduisma svēto kalnu, kas tiek uzskatīts par Visuma centru. Meru kalnu simbolizē centrālais templis, kas izveidots kā pakāpienu piramīda ar pieciem torņiem, savukārt pārējā struktūra attaino apkārtējās kalnu grēdas un okeānu. Komplekss orientēts uz rietumiem, kas ir neparasti khmeru tempļiem, jo parasti tie tiek vērsti pret austrumiem. Rietumu virziens tiek uzskatīts par Višnu virzienu, un tas arī saistīts ar saulrieta simboliku, kas dažiem pētniekiem liek domāt, ka Ankorvats varēja būt arī izmantots kā karaliskās kapenes. Atsauces Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Ankorvats. Encyclopædia Britannica raksts (angliski) Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski) Pasaules vēstures enciklopēdijas raksts (angliski)