Pamätník Cára Osloboditeľa

Pamätník Cára Osloboditeľa (bulh. Паметник на Царя-освободител – Pametnik na Carja-osvoboditel) je pamätník zo začiatku 20. storočia, ktorý sa nachádza v meste Sofia v oblasti Sofia v juhozápadnom Bulharsku. Stavba má pridelený štatút kultúrnej pamiatky národného významu. Býva považovaný za jeden z najkrajších sofijských pamätníkov. Je venovaný ruskému cárovi Alexandrovi II. Nikolajevičovi Romanovovi a jeho vojakom, ktorí oslobodili Bulharsko od osmanskej nadvlády v priebehu rusko-tureckej osloboditeľskej vojny v rokoch 1877 – 1878. Iné názvy Pamätník je známy aj ako Pamätník Cár Osloboditeľ (bulh. Паметник „Цар Освободител“ – Pametnik „Car Osvoboditel“), alebo Pamätník osloboditeľov (bulh. Паметник на освободителите – Pametnik na osvoboditelite). Lokalita Pamätník Cára Osloboditeľa sa nachádza v centrálnej časti mesta Sofia v rajóne Sredec na námestí „Narodno săbranie“ (bulh. площад „Народно събрание“, doslova námestie Národné zhromaždenie.). Kompozične je pamätník prepojený s námestím na ktorom sa nachádza, pričom leží v jeho ose a prednou fasádou je obrátený priamo oproti vchodu do budovy bulharského Národného zhromaždenia (parlamentu). Dejiny Idea na výstavbu pamätníku, ktorý by bol venovaný ruskému cárovi Alexandrovi II. Nikolajevičovi Romanovovi a jeho vojakom, ktorí oslobodili Bulharsko od osmanskej nadvlády sa zrodila ešte v decembri 1892 v priebehu Druhého kongresu Opolčenského zboru. Bol založený výbor, ktorý mal za úlohu organizáciu zberu prostriedkov na výstavbu ako samotného pamätníku, tak aj domu pre veteránov aprílového povstania a rusko-tureckej osloboditeľskej vojny. Za predsedu výboru bol vybraný Stojan Stojanov Zaimov a čestným predsedom sa stal knieža Ferdinand I. Ten sa stal na znak vďaky za tento čestný titul aj prvým donorom, pričom na výstavbu venoval sumu vo výške 50 000 bulharských levov. Čoskoro nasledoval ďalší príspevok vo výške 300 000 levov, ktoré na výstavbu venovali poslanci desiateho Národného zhromaždenia. Osem rokov po založení výboru pre výstavbu sa v dňoch 15. – 18. februára 1900 konalo zasadanie výboru na ktorom sa rozhodlo o dôležitých otázkach vo veci výstavby pamätníku. Konkrétne bolo vybrané miesto, kde sa bude nachádzať, ako by mal vyzerať a aká suma bude na výstavbu schválená. Ešte v priebehu roku 1900 bola následne vyhlásená a zároveň aj prebehla medzinárodná súťaž na výber projektu pre výstavbu pamätníku. Súťaže sa zúčastnilo celkom tridsaťjeden sochárov z trinástich krajín. Predstavenie ich návrhov porote prebiehalo medzi 1. – 15. septembrom. Porote súťaže predsedal osobne vtedajší bulharský knieža Ferdinand I. Okrem neho boli v porote jeden ruský a dvaja francúzski profesori, bulharskí umelci Ivan Mrkvička (pôvodom Čech), Petko Klisurov a Anton Mitov, architekt Nikola Lazarov, predseda výboru výstavby Stojan Stojanov Zaimov, ako aj niekoľko európskych a svetových diplomatov. V konkurze nakoniec zvíťazil projekt talianskeho sochára Arnalda Zocchiho. Základný kameň pamätníku bol položený 23. apríla 1901 a výstavba bola dokončená 15. septembra 1903. Celková cena výstavby dosiahla nakoniec sumy 400 000 bulharských levov, pričom najväčšiu časť tejto sumy a to až 340 000 levov predstavovala odmena pre sochára Arnalda Zocchiho. Slávnostné odhalenie pamätníku bolo pôvodne naplánované na 30. august 1904, bolo však odložené z dôvodu trvania rusko-japonskej vojny a prebehlo následne až 30. augusta 1907. Oficiálneho odhalenia pamätníku sa zúčastnilo viac ako 40 000 ľudí. Medzi významnými hosťami na tribúne boli napríklad bulharský knieža Ferdinand I. so svojimi synmi Borisom a Kirilom, syn ruského cára Alexandra II., veľkoknieža Vladimir Alexandrovič s manželkou Máriou a synom Andrejom, hrdina rusko-tureckej osloboditeľskej vojny, generál Nikolaj Stoletov, syn iného hrdinu tejto vojny generála Josifa Vladimiroviča Gurka, vtedajší správca Petrohradu, generál Parencov, ako aj mnoho ruských vojnových veteránov. Po 9. septembri 1944 bola prvá časť nápisu Cárovi Osloboditeľovi – vďačné Bulharsko na prednej fasáde pamätníku nahradená slovným spojením Bratom osloboditeľom. V roku 1976 bol stavbe udelený štatút kultúrnej pamiatky. V roku 1988 bol stavbe udelený štatút kultúrnej pamiatky národného významu. Po páde komunistického režimu v roku 1989 bol do pôvodnej podoby Cárovi Osloboditeľovi – vďačné Bulharsko upravený nápis na prednej fasáde pamätníku. Charakteristika Projekt pamätníku je dielom talianskeho sochára Arnalda Zocchiho v spolupráci s bulharským architektom Nikolom Lazarovom, ktorý mal na starosti riešenie umiestnenia a celkovej kompozície v rámci neho. Pamätník Cára Osloboditeľa dosahuje výšky 12 metrov, z toho jazdecká socha cára Alexandra II. Romanova je vysoká 4,5 metra. Kompozícia pamätníku je pyramidálna. Architektonické formy sú jednoduché. Podstavec je zhotovený z lešteného granitu a je postavený na kamennom stylobate (podnoži). Riešený je stroho, bez okrasných prvkov s výnimkou tenkého vlysu, ktorý zobrazuje štylizované vavrínové listy. Na každej strane podstavca pamätníku sa okrem toho nachádza reliéf. Tri z reliéfov znázorňujú obrazce udalostí pričom ide o zobrazenie Starozagorského boja (južná fasáda), Podpísania mierovej zmluvy v San Stefano (západná fasáda), a Založenia Ústavodarného národného zhromaždenie (východná fasáda). Tieto reliéfy sa nachádzajú na bočných a na zadnej fasáde pamätníku a sú v nich zobrazení mnohí bulharskí národní dejatelia a to napríklad Petko Račov Slavejkov, Petko Stojčov Karavelov, Michail Balabanov, Stefan Stambolov, Todor Stojanov Burmov, Ivan Vazov, Stojan Stojanov Zaimov, ale aj ďalší. Na prednej severnej fasáde podstavca sa nachádza nápis Cariu Osvoboditeliu – priznatelna Bălgarija (bulh. Царю Освободителю – признателна България – doslovne: „Cárovi Osloboditeľovi – vďačné Bulharsko“). Pod týmto nápisom sa nachádza bronzový veniec, ktorý bol na pamätník pridaný neskôr a bol darom od Karola I. Najvyššiu časť pamätníku predstavuje bronzová socha ruského cára Alexandra II. na koni, pričom jeho postoj a výraz má vyjadrovať pokoj a veľkosť. Cár drží v ruke manifest, ktorým vyhlásil v roku 1877 vojnu Osmanskej ríši, ktorá v konečnom dôsledku viedla k oslobodeniu Bulharska. Pod jazdeckou sochou cára sa nachádza rímsa s bronzovým súsoším skupiny vojakov, ktorí predstavujú vojakov ruskej armády a bulharských opolčencov (členovia bulharských dobrovoľníckych oddielov vo vojnách v druhej polovici 19. storočia a na začiatku 20. storočia), nad ktorými drží rozprestreté krídla bohyňa víťazstva. Napravo aj naľavo od sochy bohyne, ktorá sa nachádza na prednej fasáde pamätníku, vystupuje z bočnej fasády podstavca s rímsou rizalit, pričom na každom z nich sa na vrchole nachádza jazdecká socha. Jedna predstavuje veľkoknieža Nikolaja Nikolajeviča a druhá grófa Nikolaja Pavloviča Ignaťjeva. Mierne pred týmito dvomi sochami sa nachádzajú už mimo samotného rizalitu ďalšie dve jazdecké sochy (po jednej na každej strane), pričom tieto predstavujú dvoch ruských generálov a to generála Michaila Dmitrijeviča Skobeleva a generála Josifa Vladimiroviča Gurka. Pamätník je ohradený kamennou balustrádou. Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany Kategória: kultúrna pamiatka národného významu Rok vyhlásenia: 1976 (ako kultúrna pamiatka), 1988 (ako kultúrna pamiatka národného významu) Dôvod pamiatkovej ochrany: historická, umelecká a pamätná hodnota stavby Galéria Referencie Iné projekty Commons ponúka multimediálne súbory na tému Pamätník Cára Osloboditeľa