Katedrála svätého Ľudovíta (Plovdiv)

Katedrála svätého Ľudovíta (bulh. Катедрала „Свети Лудвиг“ – Katedrala „Sveti Ludvig“) je rímskokatolícka katedrála, ktorá sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Budova má pridelený štatút kultúrnej pamiatky národného významu. Je hlavnou rímskokatolíckou katedrálou na území Bulharska a konkatedrálou sofijsko-plovdivskej diecézy. Zasvätená je Ľudovítovi IX. Lokalita Katedrála svätého Ľudovíta sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv na ulici bulevard „Kňagiňa Marija–Luiza“ (bulh. булевард „Княгиня Мария-Луиза“, doslova bulvár princeznej Márie–Lujzy) č. 3. Dejiny Pred výstavbou súčasnej budovy Predpokladá sa, že n mieste dnešnej katedrály sa pri bohoslužbách stretávali miestni pavlikiáni už približne 400 rokov pred jej výstavbou, pričom v počiatkoch sa tieto bohoslužby konali v malom dome, ktorý sa na mieste nachádzal. Neskôr bol na mieste postavený aj prvý kostol a to v roku 1623. O tejto budove existuje aj niekoľko písomných svedectiev. V roku 1768 bola v Plovdive oficiálne založená aj rímskokatolícka farnosť. Prvý kostol bol v roku 1836 nahradený novou budovou, ktorá však bola kompletne zničená v dôsledku masívneho požiaru v roku 1856. Súčasný kostol S iniciatívou na výstavbu katedrály prišiel biskup a najvyšší predstaviteľ plovdivského rádu kapucínov Andrea Canova. Výstavbu finančne podporil Lyonský dobročinný spolok pre podporu kresťanstva. Výstavba prebiehala v rokoch 1858 – 1861. V čase po dostavbe patrila budova k najväčším rímskokatolíckym kostolom v rámci Osmanskej ríše. Katedrálu vysvätil sám iniciátor výstavby Andrea Canova 25. marca 1861. V roku 1898 bola pri budove postavená zvonica. V roku 1928 bola budova poškodená v dôsledku zemetrasenia. K ďalšiemu poškodeniu došlo v roku 1930, tentoraz v dôsledku požiaru (poškodený bol predovšetkým interiér budovy, pričom kompletne boli zničené drevorezby a organ). Obnovená bola následne v roku 1932. Po prestavbe bola budova nanovo vysvätená, pričom svätiteľom bol arcibiskup Angelo Giuseppe Roncalli, budúci pápež Ján XXIII. Vysvätenie prebehlo 8. mája 1932. V roku 1995 získala budova štatút kultúrnej pamiatky národného významu. 26. mája 2002 navštívil katedrálu v rámci svojej návštevy Bulharska pápež Ján Pavol II. a predniesol v nej kázanie. Charakteristika budovy Architektonický plán budovy vypracoval taliansky architekt Alfonso a budovu postavil významný bracigovský staviteľský majster Ivan Bojanov. Autorom prestavby v 30. rokoch 20. storočia je plovdivský architekt Kamen Petkov. Budova bola postavená v neorománskom slohu a prestavaná v neoklasicistickom a neobarokovom slohu. Katedrála je dlhá 48 metrov, široká 21 metrov a dosahuje výšky 15 metrov. Kapacita katedrály je približne 600 osôb. Ide o trojloďovú baziliku tzv. rímskeho typu s jednou apsidou. Umelecky hodnotná je predovšetkým predná fasáda budovy s budovy s mohutným trojuholníkovým frontónom pod ktorým sa v hornej časti fasády nachádzajú sochy svätej Terezy a svätej Alžbety. V priestore frontónu sa nachádza hodinový mechanizmus s ciferníkom. Zvonica Zvonica je vysoká a samostatne stojaca. Bola postavená v roku 1898. Autorom zvonice je taliansky architekt Mariano Pernigoni. Zvony boli vyrobené v nemeckom Bochume a katedrále ich venoval pápež Lev XIII. Výzdoba interiéru Pôvodná výzdoba Prvotná výzdoba interiéru bola v neorománskom slohu. Vynikal predovšetkým z dreva vyrezávaný strop, bohato zdobený oltár s desiatimi sochami a organ s 2000 striebornými píšťalami, ktorý bol dielom talianskych majstrov. Pôvodný interiér však bol zničený v dôsledku požiaru. Súčasná výzdoba Súčasná výzdoba pozostáva predovšetkým z freskovej výzdoby a obrazov. Autorom freskovej výzdoby je Krăsťo Stamatov. Fresky sa nachádzajú na polkruhovej klenbe, ako aj na stĺpoch, ktoré od seba oddeľujú jednotlivé lode v chráme. Sú zhotovené v neobyzantskom štýle. Autorom ikon a obrazov je Dosiu Mandov. Obrazy predstavujú scény z Pašií. Organ sa nachádza na balkóne napravo od nartexu. Oltár sa nachádza na vyvýšenom pódiu pred apsidou. Sarkofág princeznej Márie Lujzy V katedrále je pochovaná Mária Lujza Bourbonsko-parmská, manželka bulharského kniežaťa Ferdinanda I. a matka jeho nástupcu, cára Borisa III. Je pochovaná v sarkofágu, ktorý je vo vrchnej časti vyzdobený sochou Márie Lujzy v cárskom odeve s korunou na hlave. Z tohto dôvodu je katedrála významnou stavbou nielen pre bulharských rímskokatolíckych veriacich, ale pre Bulharov všeobecne. Okrem hrobu princeznej Márie Lujzy sa v chráme nachádza niekoľko hrobov plovdivských rímskokatolíckych biskupov, pričom hroby sú označené náhrobnými doskami. Okrem iných sa medzi nimi nachádza aj hrob iniciátora výstavby katedrály, Andreu Canovu. Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany Kategória: kultúrna pamiatka národného významu Rok vyhlásenia: 1995 Dôvod pamiatkovej ochrany: architektonicko-staviteľská a umelecká hodnota budovy Zaujímavosti V tesnom susedstve budovy katedrály stojí aj budova plovdivského biskupstva. Pred budovou sa nachádza bronzová socha Ježiša Krista, ktorú zhotovil v roku 1993 umelec Kiril Najdenov, pričom sa jedná o prvú zhotovenú sochu predstavujúcu Ježiša Krista na území Bulharska. Do roku 2006 bola plovdivská Katedrála svätého Ľudovíta najväčším rímskokatolíckym kostolom v Bulharsku. Galéria Referencie Iné projekty Commons ponúka multimediálne súbory na tému Katedrála svätého Ľudovíta (Plovdiv)