המוזיאון היהודי בסאו פאולו

המוזיאון היהודי בסאו פאולו משמר את ההיסטוריה המסורת והתרבות היהודית ואת היסטוריית הגירת היהודים לברזיל במשך יותר מ-500 שנים. המוזיאון שייך לאגודת ידידי המוזיאונים היהודיים במדינת סאו פאולו (AMJSP). הבניין בו שוכן המוזיאון, ברחוב מרטיניו פראדו 128, הוא בניין בית כנסת בית אל לשעבר, שתוכנן ונבנה על ידי האדריכל הרוסי סמואל רודר בין השנים 1927 ל-1932 בית הכנסת בנוי בסגנון ביזנטי, במבנה בעל שבע צלעות, המתייחס לנומרולוגיה יהודית, בה למספר 7 יש משמעויות מיסטיות רבות. בשנת 2004 חתמה הקהילה היהודית האשכנזית של סאו פאולו עם AMJSP על הסכם להשאלת המבנה למוזיאון, והאגודה החלה לגייס כספים להקמת המוזיאון היהודי. בית הכנסת בית אל הוכרז כאתר מורשת היסטורי, תרבותי וסביבתי, והוא הוכרז כאתר מוגן על ידי המועצה העירונית לשימור המורשת ההיסטורית, התרבותית והסביבתית של העיר סאו פאולו ב-13 בספטמבר 2013, לאחר שכבר החלו עבודות השיקום להתאמת בית הכנסת למוזיאון. עם זאת, העבודה כבר אושרה על ידי המחלקה למורשת היסטורית והמזכירות העירונית לפיתוח עירוני. הפרויקט כולל חזית זכוכית חדשה בכניסה הצדדית של הבניין, מכיוון רחוב 9 דה חוליו, כדי לשלב מוטיבים מודרניים יותר עם הקווים הקלאסיים של בית הכנסת. היסטוריה בית הכנסת בית אל נבנה ביוזמת הקהילה היהודית האשכנזית, שבשנות ה-20 של המאה ה-20 נחשבה לאליטה של הקהילה היהודית בסאו פאולו, בראשות משפחות קלאבין ולאפר זה היה בית הכנסת היהודי הראשון שהוקם מחוץ למחוז בום רטירו . האדריכל הרוסי-יהודי, סמואל רודר, נבחר לתכנן את המבנה. אבן הפינה לבית הכנסת הונחה בדצמבר 1928. הבנייה הייתה מורכבת, ולמרות מאמציהם של כל המעורבים, לא ניתן היה להשלים את העבודות עד 1929 כמתוכנן. ובית הכנסת נפתח בצורה מאולתרת, לקראת ראש השנה ה'תרצ"א (1930), עם בימה מאולתרת וכיסאות שכורים. העבודות הושלמו רק בשנת 1932, בית הכנסת פתח את שעריו לציבור הרחב, ולקהילות אשכנזיות מגוונות, כפי הכיתוב בחזית בית הכנסת: "כי ביתי בית תפילה יקרא לכל העמים". בין שנות ה-40 לשנות ה-60 של המאה העשרים, שנות השיא של פעילות בית הכנסת, נערכו במקום בריתות, בר מצוות, חתונות ואזכרות רבים. עם הזמן, פחתה הפעילות במקום, בעיקר עקב הגירת משפחות מהקהילה לשכונות אחרות בעיר. המוזיאון באפריל 2000, נציגים מארגונים יהודיים שונים נפגשו באגודה העברית הברזילאית של סאו פאולו, "העברית " וייסדו את אגודת ידידי המוזיאון היהודי (AMJSP), במטרה להקים את המוזיאון היהודי של סאו פאולו. ארבע שנים לאחר מכן, באפריל 2004, חתמו הקהילה היהודית האשכנזית ו-AMJSP על הסכם שימוש, שעל פיו הקהילה תמשיך להשתמש בבית הכנסת באירועים חשובים וגדולים, כמו גם בתפילות ראש השנה ויום כיפור, והאגודה תפתח את המקום כדי לאכלס את המוזיאון העתידי. בשנת 2006, AMJSP החלה בגיוס כספים לשיפוץ המבנה והתאמתו למוזיאון. הפרויקט תוקצב ב-22 מיליון ריאל, והשיפוץ החל בשנת 2011, שנה לאחר שאושר על ידי המחלקה למורשת היסטורית והמזכירות העירונית לפיתוח עירוני. בשנת 2013, תרמה ממשלת גרמניה 900,000 ריאל ליוזמה, ובשנת 2017 הבנק הלאומי לפיתוח כלכלי וחברתי בברזיל (BNDES) , אישר תמיכה כספית של 7.8 מיליון ריאל לסיוע בשיקום (כ-305 מהתקציב כולו). העבודה הושלמה ונפתחה לציבור בשנת 2021. בארכיון המוזיאון נמצאים מסמכים חשובים ופרסומים נדירים הקשורים לקהילה היהודית בברזיל, ובו מעל 500 אוספים שונים פרטיים ומוסדיים, ואוסף ביבליוגרפי כולל למעלה מ-11 אלף פרטים ובהם ספרים (חלקם בשפת היידיש), עיתונים, ספרי יזכור, והגדות. ועוסקים בנושאי ההגירה היהודית לברזיל, היסטוריה וביוגרפיות של אישים מהקהילה היהודית, אינקוויזיציה, שואה, ספרות יהודית, פילוסופיה, היסטוריה, פסיכולוגיה, ביוגרפיות, ואמנויות. באוסף חפצי המוזיאון ישנם מעל 2,500 פריטים מקוטלגים, ובהם חפצים, תשמישי קדושה, ביגוד ויצירות אמנות שונות, המספרים על תולדות היהודים בברזיל, תוך שימת דגש על המיזוג בין התרבות היהודית לתרבות הברזילאית. אדריכלות אדריכלות בית הכנסת בית אל סמואל רודר נולד בקייב בשנת 1896, והגיע לברזיל בשנת 1917. העיצוב האדריכלי של בית הכנסת קיבל השראה מבית הכנסת תפארת ישראל, בקליבלנד, אוהיו, שתוכנן על ידי צ'ארלס גרקו. רודר ראה את תמונות בית הכנסת באוהיו במגזין 'הפורום האדריכלי', שפרסם מאמר על בית הכנסת האמריקאי בשנת 1925. בית הכנסת בית אל תוכנן עם 7 צלעות בבסיסו ובכל מגדליו, בהתייחס לנומרולוגיה היהודית. חזיתו ממוסגרת על ידי שני מגדלים רוחביים וכיפה ביזנטית בעלת עיקול עדין. פנים בית הכנסת בנוי על ידי עמודים וקשתות היוצרים מצולע התומך בגלריות. משלושת צידי המצולע ונתמכים על ידי עמודים גדולים, ויוצרים קיטוב עדין בין הבימה לבין ארון קודש. בגובה היכל בית הכנסת הוצבו חלונות ויטראז'. האור המסונן דרכם הוא אחד האלמנטים הדקורטיביים היחידים במבנה. אלמנטים אחרים כמו הכיסאות הקבועים והבימה הם פשוטים, עשויים עץ כהה. בגלריית המבנה נבנתה עזרת הנשים, ובקדמת ההיכל (בכיוון ירושלים) נמצא ארון הקודש. אדריכלות מוזיאון כדי להתאים את בית הכנסת לצורך המוזיאון, היה צורך בחידוש, החל משחזור הציורים המקוריים של בית הכנסת ועד לבניית אגף נוסף בן 4 קומות. נבדקו מספר הצעות לעיצוב הפנים, ולבסוף, בשנת 2010, בחר חבר השופטים, שכלל חבר ממחלקת המורשת ההיסטורית העירונית, בעיצוב של חברת האדריכלות בוטי רובין. העיצוב המוצע לא פגע במבנה עצמו, כדי שצורת בית הכנסת המקורית תשמר, אך שילב אלמנטים חדשניים באופן נייטרלי. העיקרון המנחה את הפרויקט היה " מודרניות ושימור", כלומר שמירה על המאפיינים המקוריים של בית הכנסת, שחלקם שוחזרו, ושילוב של חדשנות. נציגים ממשרד המשפטים והביטחון הציבורי (MJSP) יצרו שותפויות עם מוזיאונים יהודיים בירושלים, ניו יורק וברלין, כדי להביא תערוכות בינלאומיות מתחלפות בשנות הפעילות הראשונות של המוזיאון. חזית המבנה הצדדית, מכיוון רחוב 9 דה חוליו, כוללת זכוכית גדולה המשתרעת על פני כל ארבע הקומות. בקומת הכניסה מכיוון זה ישנו מתחם חינוכי לתלמידים מבתי ספר בסאו פאולו ולילדים המבקרים באתר, ונמצאים בו מדריכים להסברים על המוזיאון ולסיורים בו, במטרה לחנך את הנוער בנושאי אנטישמיות, אפליה ואזרחות. בקומת המרתף שתחתיה, מתקיימות תערוכות מתחלפות של המוזיאון עצמו, או תערוכות בינלאומיות, המגיעות מהשותפויות בין MJSP למוזיאונים ברחבי העולם. כדי שיתאפשר להציג את התערוכות הבינלאומיות, נדרש המוזיאון להקים אולם מאובטח, עם מערכת בקרת אקלים. בקומת המרתף התחתונה, מוצגת תערוכה קבועה על תולדות יהדות ברזיל, החל מתקופת גילוי ברזיל (מעט לאחר גירוש ספרד ופורטוגל), ועד לגל ההגירה הגדול האחרון, בין שנות ה-60 וה-70 למאה ה-20 בה היגרו לברזיל יהודים מלבנון, סוריה ומצרים. חדר נוסף בקומה זו מיועד לזיכרון השואה, וכולל גם את יחסי ברזיל עם גרמניה בתקופת שלטון גרמניה הנאצית, תוך התמקדות גם בפליטים יהודים ונאצים שהגיעו למדינה. בכניסה הראשית מרחוב מרטיניו פראדו, בבניין בית הכנסת המקורי 'בית אל', מוצגת תערוכה קבועה על יהדות, שבמרכזה בית ההכנסת. תערוכה זו ממחישה כיצד נראים הטקסים המסורתיים של היהדות מעליה, בקומת הביניים, בה הייתה עזרת הנשים, נמצא אזור המחקר, ובו מספר מחשבים וספרייה בנושאי יהדות מגוונים, כגון היסטוריה, אתיקה, דת ועוד. בקומה העליונה נמצאת תצוגה המוקדשת להיסטוריה של מדינת ישראל וליהודים בולטים בהיסטוריה של ברזיל כסופרים, פוליטיקאים, אמנים, בנקאים, תעשיינים ועוד. בנוסף, ישנה בקומה זו חנות מוזיאון, ומסעדה המגישה אוכל יהודי טיפוסי. ב-15 בנובמבר 2002, החל תהליך רישום מבנה בית הכנסת כאתר היסטורי מוגן על ידי המועצה העירונית לשימור המורשת ההיסטורית, התרבותית והסביבתית של העיר סאו פאולו. בתקופה זו המקום החל לשמש גם עבור מוזיאון היהודי של סאו פאולו. כשעובדה זו סייעה להחלטה הסופית על חשיבותו ההיסטורית והתרבותית של הבניין, וההכרזה להגנה ושימור ב-13 בספטמבר 2013. גלריית תמונות קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון היהודי בסאו פאולו (בפורטוגלית ברזילאית ובאנגלית) הערות שוליים