Staatsoper Unter den Linden

Staatsoper Unter den Linden (myös Lindenoper) on Saksan pääkaupungin Berliinin vanhin oopperatalo ja vanhin säilynyt teatterirakennus. Se sijaitsee nimensä mukaisesti Unter den Linden -kadun varrella. Historia 1700-luku Preussin kuningas Fredrik II Suuri toimeksiantoi alkuperäisen oopperarakennuksen rakennuttamisen vuonna 1741. Hoviooppera vihittiin 7. joulukuuta vuonna 1742 Carl Heinrich Graunin teoksella Cleopatra e Cesare. Oopperarakennus oli osa Forum Fridericianumin (nyk. Bebelplatz) kokonaisuutta ja sen suunnittelusta oli vastannut arkkitehti Georg Wenzeslaus von Knobelsdorff. Se oli myös ensimmäinen kuninkaallinen teatterirakennus Saksassa sekä suurin tuon ajan Euroopassa. Vuonna 1787 rakennusta uudistettiin arkkitehti Carl Gotthard Langhansin johdolla. 1800-luku Oopperarakennus paloi maan tasalle vuoden 1843 elokuussa. Vuotta myöhemmin vihittiin uusi, Carl Gotthard Langhansin suunnittelema oopperarakennus käyttöön Giacomo Meyerbeerin teoksella Ein Feldlager in Schlesien. Rakennusta uudistettiin jonkin verran vuonna 1869. Vuonna 1842 Gottfried Wilhelm Taubert aloitti oopperassa säännöllisten sinfoniakonserttien perinteen. Samana vuonna Giacomo Meyerbeer seurasi Gaspare Spontinia oopperan Generalmusikdirektorina. Vuoden ajan myös Felix Mendelssohn Bartholdy johti oopperassa sinfoniakonsertteja. 1900-luku Oopperatalo nimettiin nykyiselleen, Staatsoper Unter den Lindeniksi vuonna 1918 Saksan keisarikunnan romahdettua. Käytyään läpi suuren kunnostusoperaation, oopperatalo jälleenavattiin vuoden 1928 huhtikuussa. Toisessa maailmansodassa Staatsoper tuhoutui Berliinin ilmapommituksissa kahdesti. Ensimmäinen tuhoutuminen tapahtui vuoden 1941 huhtikuussa, jonka jälkeen se rakennettiin uudelleen E. Meffertin johdolla. Toinen tuhoutuminen tapahtui helmikuussa 1945. Oopperatalo rakennettiin jälleen uudelleen, tällä kertaa Richard Paulickin johdolla vuosina 1952–1955. Tuolloin se rakennettiin alkuperäistä Knobelsdorffin oopperataloa mukaillen. Molempien jälleenrakennusurakoiden jälkeen ooppera avattiin Richard Wagnerin teoksella Die Meistersinger von Nürnberg. Sodan päätyttyä ooppera sai 1945 nimen Deutsche Staatsoper Berlin. Ennen Paulickin johtamien jälleenrakennustöiden valmistumista vuonna 1955 ooppera soitti Admiralspalastissa. Vuosina 1983–1986 oopperataloa restauroitiin laajalti. 1990-luvulla se sai takaisin nimensä Staatsoper Unter den Linden. Merkittäviä kantaesityksiä 1742: Carl Heinrich Graun, Cleopatra e Cesare 1746: Carl Heinrich Graun, Demofoonte, Re di Tracia 1755: Carl Heinrich Graun, Montezuma 1798: Johann Friedrich Reichardt, Die Geisterinsel 1800: Johann Friedrich Reichardt, Lieb und Treue 1801: Johann Friedrich Reichardt, Jery und Bäteli 1825: Gaspare Spontini, Alcidor 1829: Gaspare Spontini, Agnese di Hohenstaufen 1833: Heinrich Marschner, Hans Heiling 1844: Giacomo Meyerbeer, Das Feldlager in Schlesien 1849: Otto Nicolai, Die lustigen Weiber von Windsor 1895: Wilhelm Kienzl, Der Evangelimann 1899: Albert Lortzing, Regina 1902: Ethel Smyth, Der Wald 1904: Ruggiero Leoncavallo, Der Roland von Berlin 1922: Franz Schmidt, Fredigundis 1924: Ernst Krenek, Die Zwingburg 1925: Alban Berg, Wozzeck 1926: Franz Schreker, Der singende Teufel 1930: Darius Milhaud, Christophe Colomb 1931: Hans Pfitzner, Das Herz 1934: Alban Berg, Sinfonische Stücke aus Lulu 1935: Paul Graener, Der Prinz von Homburg 1935: Eduard Künneke, Die große Sünderin 1938: Werner Egk, Peer Gynt 1939: Rudolf Wagner-Régeny: Die Bürger von Calais 1949: Leo Spies/Tatjana Gsovsky: Don Quixote 1951: Paul Dessau, Die Verurteilung des Lukullus 1957: Werner Egk, Der Revisor 1966: Paul Dessau, Puntila 1969: Paul Dessau: Lanzelot 1974: Paul Dessau, Einstein 1979: Paul Dessau, Leonce und Lena 1989: Siegfried Matthus, Graf Mirabeau 1999: Elliott Carter, What next? 2005: Hans Zender Chief Joseph 2007: Hans Werner Henze Phaedra Aiheesta muualla Oopperan viralliset sivut