Invalidenfriedhof

Invalidenfriedhof on vanha, pienehkö sotilashautausmaa Berliinin keskustassa. Se sijaitsee Berliini–Spandau-kanavan itärannalla, lähellä Invalidenstrasse-katua, Invalidenpark-puistoa ja entistä Invalidenhaus-veteraanisairaalaa. Historia Hautausmaan perusti Preussin kuningas Fredrik Suuri vuonna 1748 viimeiseksi leposijaksi samassa yhteydessä perustamansa Invalidenhausin asukkaille, jotka olivat Itävallan perimyssodan veteraaneja. Myöhemmin hautausmaalle haudattiin monia tunnettuja Preussin sotasankareita, joukossa useita kenraaleita. Varsinkin Napoleonin sotien jälkeen siitä tuli tunnettujen komentajien hautauspaikka ja eräänlainen Saksan vapaussotien muistomerkki. Erään laskelman mukaan hautausmaalle oli vuoteen 1925 mennessä haudattu ainakin 11 marsalkkaa ja kenraalieverstiä, 67 kenraalia, 104 kenraaliluutnanttia, 93 kenraalimajuria, 9 amiraalia ja 7 Preussin sotaministeriä. Taiteellisesti merkittävin hauta on kenraali Gerhard von Scharnhorstin hautamuistomerkki vuodelta 1834. Se on marmorinen sarkofagi, jonka päällä lepää leijonaa esittävä pronssipatsas. Itse muistomerkin suunnitteli arkkitehti Karl Friedrich Schinkel, leijonapatsaan veisti Christian Rauch ja marmorireliefit teki Friedrich Tieck. Invalidenfriedhofiin haudattiin myös vuoden 1848 vallankumouksen yhteydessä kaatuneet sotilaat. Invalidenfriedhofiin haudattiin varsinkin 1800-luvun puolivälistä alkaen myös runsaasti siviilejä. Invalidenfriedhof säilyi merkittävien sotilashenkilöiden hautauspaikkana aina toisen maailmansodan loppuun saakka. Se suljettiin uusilta hautauksilta vuonna 1951 ja yleisön pääsyä sinne rajoitettiin. Kylmän sodan aikana Berliinin muuri kulki kanavan rantaa pitkin aivan hautausmaan vierestä. Itä-Saksan rajavalvonnasta vastanneet viranomaiset hävittivät suurimman osan hautakivistä, jotta rajavyöhykkeelle saataisiin vapaa näkyvyys ja ampumismahdollisuus. Tämän seurauksena alkuperäisestä noin kolmesta tuhannesta hautakivestä on säilynyt nykypäiviin vain pari sataa. Erityisen paljon hautoja hävitettiin vuosina 1972–1975, jolloin rakennettiin niin sanottu Berliinin muurin neljäs vaihe. Jäljelle jääneitä hautoja on kunnostettu 1990-luvun alusta lähtien. Pätkä Berliinin muuria on säilytetty muistona hautausmaan alueella. Tunnettuja Invalidenfriedhofiin haudattuja Lothar von Arnauld de la Perière, sukellusvenekapteeni Fritz von Below, kenraali Hans Hartwig von Beseler, kenraalieversti Hermann von Boyen, sotamarsalkka, sotaministeri Karl von Bülow, sotamarsalkka Magnus von Eberhardt, jalkaväenkenraali Hermann von Eichhorn, sotamarsalkka Ludwig von Falkenhausen, kenraalieversti Curt von François, siirtomaajohtaja Werner von Fritsch, kenraalieversti Curt Haase, kenraalieversti Josias von Heeringen, kenraali, sotaministeri Reinhard Heydrich, SS-johtaja Max Hoffmann, kenraalimajuri Friedrich von Holstein, ulkoministeriön virkamies Helmuth von Moltke nuorempi, sotamarsalkka Werner Mölders, lentäjä Maximilian von Prittwitz, kenraalieversti Walter von Reichenau, sotamarsalkka Manfred von Richthofen, lentäjä (haudattiin 1918 Ranskaan, siirrettiin 1925 Invalidenfriedhofiin, siirrettiin 1975 Wiesbadeniin) Gerhard von Scharnhorst, kenraali Alfred von Schlieffen, sotamarsalkka Rudolf Schmundt, Adolf Hitlerin kenraaliadjutantti Hans von Seeckt, kenraali Wilhelm Solf, ulkoministeri Fritz Todt, natsipoliitikko Ernst Troeltsch, teologi Ernst Udet, lentäjä Julius von Verdy du Vernois, kenraali, sotaministeri Hans Karl von Winterfeldt, kenraali Job von Witzleben, kenraali Lähteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Invalidenfriedhof Wikimedia Commonsissa 3D-taideprojekti ”Ghost – Memory Deconstructed” Invalidenfriedhofilla (englanniksi)