Pyhän sydämen katedraali (Sarajevo)

Pyhän sydämen katedraali (serbokroaatiksi Katedrala Srca Isusova) on katolinen katedraali Bosnia ja Hertsegovinan pääkaupunki Sarajevossa. Katedraali on vihitty käyttöön vuonna 1889 ja sen suunnitteli arkkitehti Josip Vancaš. Historia Itävalta-Unkari oli miehittänyt Osmanien valtakuntaan kuuluneen Bosnian vuonna 1878. Béni Kállay ja Itävalta-Unkarin hallinto alkoivat rakentaa Sarajevoon uusia uskonnollisia rakennuksia etenkin vanhaankaupunkiin tai sen lähelle. Tavoitteena oli monimuotoistaa osmanikaudella muslimien hallitsemaa keskustaa ja toisaalta ohjata Bosnian eri ryhmittymiä kansallismielisen liikehdinnän sijaan uskonnon pariin. Vaikutteita kaupungille kaavailtu uusi ilme sai myös Wienin Ringstraßen rakennushankkeista. Sarajevoon tuli Wienissä koulutettuja arkkitehteja, joista yksi oli vuonna 1884 saapunut Josip Vancaš. Kállay oli pyytänyt Vancašia suunnittelemaan kaupungin uuden katolisen katedraalin. Vancašia innoitti Wienin Votivkirche, jota ei kuitenkaan voitaisi rakentaa samassa skaalassa rahan ja tilan puutteen vuoksi. Vancašin suunnittelema rakennus oli lopulta yhdistelmä gotiikkaa ja uusromantiikkaa. Kokonsa puolesta rakennus muistutti pikemminkin Keski-Euroopan tavallisia kirkkoja, kuin suurkaupunkien katedraaleja. Uusi katedraali vvihittiin kättöön vuonna 1889. Se sijaitsee aukion reunalla hieman vanhankaupungin ulkopuolella. Sisäänkäynnin puolella katedraalin julkisivulla on Jeesuksen Pyhän sydämen patsas, jonka valmisti wieniläinen kuvanveistäjä A. Hausmann. Sisätilojen relifit ja alttarin valmistivat Dragan Morak ja Franz Erler. Katedraalin urut toimitti zagrebilainen yhtiö Heferer. Katedraaliaukion tuntumaan rakennettiin myös muita uusromanttisia rakennuksia. Sarajevon ensimmäinen katolinen arkkipiispa Josip Stadler ja hänen seuraajansa Marko Alaupović haudattiin katedraaliin. Vuonna 2014 katedraalin sisäänkäynnin edessä paljastettiin paavi Johannes Paavali II:n kolmimetrinen patsas. Lähteet