Sarajevon synagoga

Sarajevon synagoga (serbokroaatiksi Sinagoga u Sarajevu) on Bosnia ja Hertsegovinan pääkaupunki Sarajevossa sijaitseva synagoga. Sen rakennuttivat kaupunkiin Itävalta-Unkarin miehityksen jälkeen muuttaneet aškenasijuutalaiset, ja se valmistui vuonna 1902. Uusmaurilaisen rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Karel Pařík ja Wilhelm Stiassny. Synagoga selvisi niin toisesta maailmansodasta kuin Bosnian sodastakin. Kaupungissa on myös vanhempi sefardilainen Il Kal Grandin synagoga. Historia Varhaisimmat tunnetut historialliset lähteet juutalaisista Sarajevossa ovat vuodelta 1565. Tuolloiset juutalaiset olivat niin sanottuja sefardijuutalaisia Thessalonikista. Juutalaisilla oli myöhemmin oma korttelinsa ja nykyistä synagogaa vanhempi vuonna 1581 rakennettu Il Kal Grandin synagoga. Il Kal Grandi tuhoutui tulipaloissa ja jälleenrakennettiin useita kertoja. Uudemman synagogan rakennuttivat Sarajevoon sen itävaltalaismiehityksen jälkeen vuonna 1878 muuttaneet aškenasijuutalaiset. Uudet juutalaissiirtolaiset järjestäytyivät vuonna 1879 ja he alkoivat suunnitella oman synagogansa perustamista. Muun muassa Prahan ja Wienin synagogat suunnitellut arkkitehti Wilhelm Stiassny ehdotti vuonna 1895 uusmaurilaista rakennusta. Stiassnyn ehdotus hylättiin, mutta sen piirteitä käytti tšekkiläinen arkkitehti Karel Pařík läpimennessä ehdotuksessaan. Rakennusurakoitsija oli Ludwig Jungwirth ja sisätilojen koristelun suunnitteli Ludwig Oisner. Valmistunut synagoga avattiin vuonna 1902. Saksalaiset käyttivät synagogaa tallina toisen maailmansodan aikana. Synagogan sisätiloja tuhottiin, mutta ylempien kerrosten naisten puoleinen osa säästyi. Vuosina 1964–1965 juhlittiin juutalaisten Sarajevoon saapumisen 400-vuotisjuhlallisuuksia. Tuolloin synagoan rukoushuone siirrettiin yläkertaan. Alakertaa on myöhemmin käytetty tilaisuuksissa, kuten häissä ja bar mitsva-juhlissa. Synagoga säästyi tuholta Bosnian sodassa 1992–1995. Sodan aikana synagogalle varastoitiin ruokaa ja lääkkeitä. Lähteet