Stara crkva svetog Franje Asiškog u Zoviku

Stara crkva svetog Franje Asiškog u Zoviku je rimokatolička crkva, Vrhbosanske nadbiskupije i nalazi se u Brčko distriktu, Bosna i Hercegovina. Proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku donijela je komisija u sastavu: Amir Pašić (predsjedavajući), Goran Milojević i Radoje Vidović, na sjednici održanoj od 2. do 21. juna 2016. godine. Nacionalni spomenik se sastoji od: stare župne crkve, stare župne kuće i pokretnog naslijeđa kojeg čini pet skulptura, glavni oltar, krstionica i ispovjedaonica. Objekti nove crkve, novog župnog ureda, objekta sa salom za vjeronauku i ostali pomoćni objekti ne čine nacionalni spomenik i na njih se ne odnose mjere utvrđene ovom odlukom. Lokacija Naseljeno mjesto Gornji Zovik se nalazi u sjeveroistočnom dijelu Bosanske Posavine, na oko 15 kilometara zračne udaljenosti jugozapadno od Brčkog, 19 kilometara zračne udaljenosti istočno od Srebrenika, te 20 kilometara zračne udaljenosti sjeverozapadno od Čelića. Stara župna crkva i kuća, nova crkva, župni ured, pomoćni objekti i groblje nalaze se na prirodnom uzvišenju (224 metara n.v.) koje dominira Gornjim Zovikom. Historija Gradnja crkve u Zoviku (dimenzija 35 x 18 m) započeta je 1856. godine, ali nije dovršena jer je u međuvremenu odlučeno da se, umjesto u Zoviku, novi samostan gradi u Tolisi, što je u nedostatku materijalnih sredstava odgodilo izgradnju crkve u Zoviku. Stara zovička crkva je sagrađena 1890. godine. U dostupnim izvorima nema podataka o graditelju crkve. Imajući u vidu godinu izgradnje crkve (1890), te onovremenu autorsku prisutnost arhitekte Vancaša u gradnji župnih crkava na tim prostorima (Brčko: 1884–1885; Bijeljina i Gradačac: 1886; Domaljevac: 1892–1894.), kao i dekorativna rješenja zovičke crkve, naročito njene glavne fasade, glavnog i pomoćnog portala, lijepe proporcije objekta, te kvalitet materijala (gradnja u kamenu), sve to navodi na zaključakm da je autor crkve bio iskusan arhitekta i sasvim moguće i sam Josip Vancaš. Godine 1988. započela je izgradnja nove crkve po projektu Ivana Štrausa. Pokrivena je 1990. godine. Ratna djelovanja (1992–1996) su odgodila dovršetak izgradnje pa je 1997. godine sagrađen zvonik. Novu crkvu je 29. decembra 2001. svečano posvetio kardinal Vinko Puljić, nadbiskup vrhbosanski. Opis Projektovana je kao jednobrodnu crkva longitudinalne osnove, i predstavlja eklektičko ostvarenje u neorenesansnom duhu. Crkva ima dva ulaza, namijenjena vjernicima: glavni ulaz u crkvu nalazi se na zapadnoj strani, a pomoćni ulaz se nalazi u južnom perimetralnom zidu crkve, te jedan službeni ulaz namijenjen za svećenike i ministrante u južnom zidu sakristije. Gabaritne mjere crkve iznose: dužina je 23,47 m, a širina oko 10,65 m / 12,37 m (mjereno po: zapadnoj fasadi / istočnoj fasadi). Sadrži: ulazni prostor (de facto radi se o prizemnoj etaži crkvenog tornja, kvadratnog tlocrtnog oblika svijetlih mjera oko 2,27 x 2,07 m, naos svijetlih mjera 9,05 x 14,18 x 7,28m, prezbiterij (svetišta), horsku galeriju i sakristij. Sadašnje stanje Crkva se zbog višegodišnjeg nekorištenja i zanemarenog održavanja nalazi u dosta zapuštenom stanju, čemu je doprinijela i izgradnja nove, veće i modernije crkve u neposrednoj blizini stare crkve. S druge strane zidane konstrukcije crkve su u prilično dobrom stanju – na zidanim strukturama nije uočena prisutnost konstruktivnih pukotina. Reference Vanjski linkovi Zvanična stranica komisije nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine