Bosnija un Hercegovina

Bosnija un Hercegovina (horvātu: Bosna i Hercegovina, BiH, serbu: Босна и Херцеговина, БиХ) ir valsts Balkānu pussalas centrālajā daļā. Sastāv no autonomajām administratīvajām vienībām — Bosnijas un Hercegovinas Federācijas, Serbu Republikas un Brčko apriņķa. Valsts rietumos un ziemeļos robežojas ar Horvātiju, austrumos ar Serbiju, dienvidaustrumos ar Melnkalni. Valstij arī ir neliela izeja uz Adrijas jūru. Kopš 2022. gada 15. decembra Bosnija un Hercegovina ir Eiropas Savienības kandidātvalsts. Vēsture Valsts nosaukums ir cēlies no Bosnas upes nosaukuma. 12. gadsimta vidū izveidojās Bosnijas banats, kas atradās Ungārijas Karalistes vasaļatkarībā. 1377. gadā Bosnija kļuva par neatkarīgu karalisti. 15. gadsimta bosniešu hercoga Stefana Vukčiča Kosača pārvaldīto Bosnijas daļu sāka dēvēt par Hercegovinu. No 1463. līdz 1878. gadam Bosnija un Hercegovina atradās Osmaņu impērijas pakļautībā. 1878. gadā pēc Krievu—turku kara šo teritoriju nodeva Austroungārijai, kas to oficiāli anektēja 1908. gada Bosnijas krīzes laikā. Pēc Pirmā pasaules kara sabrukušās Austroungārijas teritorijā tika pasludināta Slovēņu, horvātu un serbu valsts, kas apvienojās ar Serbijas Karalisti, izveidojot Serbu, horvātu un slovēņu karalisti, kas 1929. gadā tika pārdēvēta par Dienvidslāvijas Karalisti. Pēc Otrā pasaules kara tika izveidota Bosnijas un Hercegovinas Sociālistiskā Republika, kas atradās Dienvidslāvijas Sociālistiskās Federatīvās Republikas sastāvā. 1991. gada oktobrī Bosnijas un Hercegovinas parlaments pieņēma suverenitātes memorandu, bet serbu deputāti pameta parlamentu un izveidoja atsevišķu serbu parlamentu. 1992. gada 3. martā Bosnija un Hercegovina pasludināja neatkarību. Serbu pretestība izraisīja Bosnijas karu, kurā no 1993. gada sākuma līdz 1994. gada martam Bosnijas un Hercegovinas Republika bija spiesta cīnīties gan ar Serbu Republiku, kuru atbalstīja Dienvidslāvijas Federatīvā Republika, gan ar Horcegbosnijas Horvātu Republiku, kuru atbalstīja Horvātija. 1995. gada augustā konfliktā iesaistījās NATO, bombardējot Bosnijas serbu armijas pozīcijas, kas piespieda serbus uzsākt miera sarunas. Gada nogalē tika noslēgta Deitonas vienošanās, saskaņā ar kuru Bosnijas un Hercegovinas sastāvā tika izveidotas divas autonomas teritorijas — Bosnijas un Hercegovinas Federācija un Serbu Republika. 2012. gadā Eiropas Komisija uzsāka sarunas ar Bosnijas un Hercegovinas sastāvā esošo politisko vienību pārstāvjiem par iespējamo Eiropas Savienības kandidātvalsts statusa piešķiršanu. 2016. gada 15. februārī Bosnija un Hercegovina iesniedza pieteikumu dalībai Eiropas Savienībā un 2016. gada decembrī no Eiropas Komisijas saņēma pievienošanās jautājumu sarakstu. Politiskā iekārta Bosnijas un Hercegovinas politiskā iekārta veidota, balstoties uz 1995. gadā parakstīto Deitonas miera līgumu, kas izbeidza Bosnijas karu. Valsts ir federatīva, tā sastāv no divām galvenajām vienībām — Bosnijas un Hercegovinas Federācijas (kurā dominē bosnieši un horvāti) un Serbu Republikas (pārsvarā serbu apdzīvotas teritorijas), kā arī neatkarīgā Brčko distrikta, kas atrodas īpašā starptautiskā pārvaldībā. Bosnijai un Hercegovinai ir kolektīva prezidentūra, kurā darbojas trīs prezidenti, katrs pārstāvot vienu no galvenajām etniskajām grupām — bosniešus, serbus un horvātus. Viņi tiek ievēlēti uz 4 gadiem un ik pēc astoņiem mēnešiem rotē prezidenta pienākumus savā starpā. Valsts likumdevējvara ir divpalātu Parlaments, kas sastāv no Tautu palātas un Pārstāvju palātas, nodrošinot visu trīs tautu līdzdalību. Lai uzraudzītu Deitonas līguma ievērošanu un mieru valstī, darbojas arī starptautiska institūcija — Augstā pārstāvja birojs, kam ir plašas pilnvaras ietekmēt vietējo politiku. Bosnijas un Hercegovinas Federācija ir vēl sīkāk sadalīta desmit kantonos ar savām valdībām, savukārt Serbu Republikā ir centralizētāka pārvaldība. Iedzīvotāji Saskaņā ar 2013. gada tautas skaitīšanu Bosnijā un Hercegovinā dzīvoja aptuveni 3,53 miljoni cilvēku. Mūsdienās iedzīvotāju skaits ir samazinājies, galvenokārt saistīts ar emigrāciju un zemāku dzimstību. Etniskās grupas Bosnija un Hercegovina ir mājvieta trim lielākajām etniski reliģiskajām grupām: Bosnieši — musulmaņi, aptuveni 50% no iedzīvotājiem. Serbi — pareizticīgie, kas veido aptuveni 30% no iedzīvotājiem. Horvāti — katoļi, apmēram 15% no iedzīvotājiem. Bosnijas un Hercegovinas iedzīvotāji ir diezgan nevienmērīgi izkliedēti. Bosnieši ir vairāk koncentrēti Federācijas teritorijā, savukārt serbi dominē Serbu Republika teritorijā, bet horvāti dzīvo galvenokārt valsts dienvidrietumu daļā. Administratīvais iedalījums Bosnijas un Hercegovinas administratīvo iedalījumu veido 2 vienības (Bosnijas un Hercegovinas federācija un Serbu Republika) un 1 apgabals (Brčko apgabals). Bosnijas un Hercegovinas Federācija sīkāk sadalās 10 kantonos (kantona), kuri sīkāk iedalās 79 pašvaldībās (općine). Serbu Republika sīkāk tiek iedalīta 63 pašvaldībās (opštine). Valsts lielākā pilsēta ir galvaspilsēta Sarajeva. Tajā 2013. gadā dzīvoja 369 534 iedzīvotāji. Atsauces un piezīme Skatīt arī Bosnijas un Hercegovinas pilsētu uzskaitījums Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Bosnija un Hercegovina. Encyclopædia Britannica raksts (angliski) Visuotinė lietuvių enciklopedija raksts (lietuviski) Brockhaus Enzyklopädie raksts (vāciski) Mūsdienu Ukrainas enciklopēdijas raksts (ukrainiski) Ukrainas vēstures enciklopēdijas raksts (ukrainiski) Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski) Encyclopædia Universalis raksts (franciski) Katoļu enciklopēdijas raksts (angliski) Pareizticīgo enciklopēdijas raksts (krieviski) Austrumeiropas enciklopēdijas raksts (vāciski) Enciklopēdijas Krugosvet raksts (krieviski) Florenss Hartmans, Bosnija Anna Kataldi, Bosnija — bērnu iesaistīšana karadarbībā Šons Magvairs, Bosnija — ķīlnieki Gabi Rado, Bosnija — likumīgi militāru triecienu mērķi Kristians Amanpurs, Bosnija — militārie un paramilitārie formējumi Deivids Rods, Bosnija — negodīgums, nodevība, kara viltība Deivids Rifs, Bosnija — humānās palīdzības bloķēšana