Bosnia ja Hertsegovina

Bosnia ja Hertsegovina tai Bosnia-Hertsegovina (bosniaksi, kroatiaksi ja serbiaksi Bosna i Hercegovina, BiH, kyrill. Босна и Херцеговина, БиХ) on valtio Balkanilla. Sen rajanaapureita ovat Kroatia, Montenegro ja Serbia. Bosnia-Hertsegovinan valtio koostuu kahdesta poliittisesta entiteetistä: Bosnia-Hertsegovinan federaatiosta sekä Bosnian serbitasavallasta. Erillisinä käsitteinä sekä Bosnia että Hertsegovina ovat historiallis-maantieteellisiä eikä niillä nykyään ole hallinnollista merkitystä. Maantiede Sijainti ja pinnanmuodot Bosnia ja Hertsegovina sijaitsee Kaakkois-Euroopassa Balkanin länsiosassa. Sen pinta-ala on 51 129 neliökilometriä, ja se on suurin piirtein kolmion muotoinen alue, jota rajaavat Kroatia lännessä ja pohjoisessa, Serbia idässä ja Montenegro kaakossa. Lisäksi sillä on kapea kaistale Adrianmeren rantaa maan eteläosassa. Kaistale erottaa Dubrovnikin alueen muusta Kroatiasta. Bosnia ja Hertsegovina on Euroopan vuoristoisimpia valtioita, ja sen keskikorkeus on 625 metriä. Dinaariset Alpit halkovat maata, ja sen vuorijonot kulkevat pääosin luoteis-kaakko-suunnassa. Korkeimmat huiput ovat Bosnia ja Hertsegovinan kaakkoisosassa, jossa monet vuoret kohoavat yli 2 000 metriin. Korkein kohta on Montenegron rajalla oleva Maglić (2 386 metriä). Pohjoisempana Dinaariset Alpit ovat hieman matalampia, ja huippuja välissä on laajoja karstitasankoja eli poljeja. Karstialueilla on myös kalkkikiveen syntyneitä luolia, kuoppia ja maanalaisia vesistöjä. Vuoristo laskeutuu jyrkästi kohti Adrianmeren rannikkoa, jossa Bosnia ja Hertsegovinalla on noin 20 kilometriä rantaviivaa. Maan pohjoisosa kuuluu Karpaattien altaaseen, jossa on Savajoen varrella sen suurimmat tasangot. Vesistöt Bosnia ja Hertsegovina jakautuu Mustanmeren ja Adrianmeren valuma-alueisiin. Pohjoisosa eli noin kolme neljäsosaa pinta-alasta virtaa Savan ja lopulta Tonavan kautta Mustaanmereen. Sava virtaa Bostnian pohjoisrajalla, ja siihen laskevat muun muassa Una, Vrbas, Bosna ja Drina, joka muodostaa keski- ja alajuoksultaan maan itärajan. Adrianmeren vesistöalueen joista vain Neretva on täysin maanpinnalla kulkeva joki. Karstialueen joista suurin osa muodostaa maanalaisia virtauksia. Bosnia ja Hertsegovinan järvet ovat pääsääntöisesti pieniä, ja suurimmat järvet ovat vuoristossa olevia jäätikköjärviä. Tällaisia ovat muun muassa Boračko jezero, Šatorsko ja Kotlaničko. Maan suurimmat järvet ovat tekojärviä. Ilmasto Bosnia ja Hertsegovina sijaitsee subtrooppisen ja lauhkean ilmastovyöhykkeen rajlala. Eteläinen kolmannes kuuluu subtrooppiseen ja pohjoisosa lauhkeaan vyöhykkeeseen. Ilmastoon vaikuttaa myös maaston korkeus, sillä alavilla alueilla on selvästi lämpimämpää kuin vuoristoissa. Vuoristoissa on puolestaan sateisempaa. Bosnia ja Hertsegovina kuuluu suurimmaksi osaksi leutoon ilmastoon, joka on lämmintä ja kosteata. Ilmasto ulottuu pohjoisen alangoilta sisämaan jokilaaksoihin. Ilmasto on näillä alueilla on maltillisen mantereista. Rannikolla vallitsee kuivakesäinen ja leutotalvinen välimerenilmasto. Vuoristoissa on kylmätalvistä ja viileäkesäistä ilmastoa. Luonto Noin 40 % maasta on metsää, vallitsevina puulajeina mänty, pyökki ja tammi. Maassa on kolme kansallispuistoa: Sutjeskan kansallispuisto maan eteläosassa lähellä Montenegron rajaa, Kozaran kansallispuisto metsäalueella pohjoisosassa ja Unan kansallispuisto Una-joen varrella maan länsirajalla. Maan korkein vuori Maglić (2386 m) sijaitsee Sutjeskan kansallispuiston alueella. Maan korkein putous Skakavac on 98 metriä korkea. Historia Slaavit asuttivat Bosnia-Hertsegovinan alueen 600-luvulla, jolloin siellä asui illyrialaisheimoja, ja 800-luvulla hallinta jakautui Serbian ja Kroatian kuningaskuntien kesken. 1000-luvulla alue tuli Unkarin kuningaskunnan hallintaan, ja noin vuonna 1100 siitä tuli banaatti. Myöhemmin itsenäistynyt Bosnian kuningaskunta säilyi vuoteen 1463, jolloin se liitettiin turkkilaisten johtamaan Osmanien valtakuntaan. Osmanivallan aikana monet asukkaat kääntyivät islaminuskoon. 1800-luvun lopulla slaavilaiset nationalistiliikkeet alkoivat voimistua Bosnia-Hertsegovinassa, ja vuonna 1875 maassa puhkesi talonpoikien kapina osmanien hallintoa vastaan. Serbian, Montenegron ja Venäjän tultua kapinallisten avuksi osmanit luovuttivat Bosnia-Hertsegovinan vuonna 1878 Berliinin sopimuksessa Itävalta-Unkarin hallintaan, vaikka muodollisesti alue säilyi osana Osmanien valtakuntaa. 7. lokakuuta 1908 Bosnia-Hertsegovina liitettiin osaksi Itävalta-Unkaria. Serbinationalisti Gavrilo Principin murhattua arkkiherttua Franz Ferdinandin Sarajevossa 28. kesäkuuta 1914 Itävalta-Unkari julisti sodan Serbialle ja Eurooppa ajautui ensimmäiseen maailmansotaan. Sodan jälkeen Bosnia-Hertsegovinasta tuli osa uutta valtiota, jonka nimeksi tuli vuonna 1929 Jugoslavian kuningaskunta. Kun Jugoslavia oli joutunut Saksan miehittämäksi vuonna 1941, osa Bosnia-Hertsegovinasta alistettiin kroaattinationalistisen Ustaša-liikkeen hallintaan ja osa annettiin fasistiselle Italialle. Ustašan hallinto tappoi tuhansia serbejä, juutalaisia, romaneja ja Ustaša-liikkeen vastustajia. Josip Broz Titon johtamat kommunistiset partisaanit taistelivat Ustašaa ja saksalaisia miehitysjoukkoja vastaan. Toisen maailmansodan jälkeen Bosnia-Hertsegovinasta tuli yksi kommunistisen Jugoslavian liittovaltion kuudesta tasavallasta. Slovenian ja Kroatian erottua Jugoslaviasta vuonna 1991 myös Bosnia-Hertsegovinassa alkoivat kypsyä itsenäistymispyrkimykset. Samalla etnisten ryhmien väliset jännitteet kiristyivät. Kansanäänestyksen jälkeen parlamentti julisti Bosnia-Hertsegovinan itsenäiseksi 5. huhtikuuta 1992. Serbian tukemat bosnian serbit olivat julistaneet oman serbitasavaltansa perustetuksi jo aiemmin 9. tammikuuta, ja alkoi verinen Bosnian sota. Sodan sekavuutta ja väkivaltaisuutta lisäsi kroaattien kääntyminen bosniakkeja vastaan vuonna 1993. Etenkin serbi- ja kroaattijoukot syyllistyivät sotarikoksiin ja etnisin puhdistuksiin, joista suurin oli serbiarmeijan toimeenpanema noin 9 000 srebrenicalaisen miehen ja pojan joukkoteloitus heinäkuussa 1995. Yhdistyneet kansakunnat on tuominnut Srebrenican joukkoteloituksen kansanmurhana. Sota loppui 21. marraskuuta 1995 allekirjoitettuun Daytonin rauhansopimukseen. Vuonna 2007 arvioitiin, että kaikkiaan sodassa kuoli lähes 100 000 ihmistä (vuonna 1994 uhreja oli arvioitu olleen jopa 200 000, mutta tähän arvioon oli laskettu mukaan myös kateissa olleet), ja maasta joutui pakenemaan yli 1,5 miljoonaa, pääosin bosniakkeja. Politiikka Poliittinen järjestelmä Bosnian ja Hertsegovinan poliittisesta järjestelmästä sovittiin vuonna 1995 Daytonin rauhansopimuksessa. Liittovaltio muodostuu kahdesta osasta. Bosnia-Hertsegovinan federaatio on liittohallintoalue, johon kuuluvat Hertsegovina ja Bosnian länsi- ja keskiosat. Federaation asukkaista suurin osa on bosniakkeja ja kroaatteja. Maan pohjois- ja itäosissa on puolestaan liittovaltion toinen osa, Serbitasavalta, jonka asukkaat ovat pääosin serbejä. Keskushallinnon asema on heikko, ja valtionpäämiehenä toimii presidenttineuvosto, johon on valittu yksi bosniakki, kroaatti ja serbi. Neuvoston jäsenten kausi on nelivuotinen. Parlamentti on kaksikamarinen. Ylähuoneessa on viisi jäsentä jokaisesta kolmesta etnisestä ryhmästä. Heidät valitsee nelivuotiselle kaudelle Bosnia ja Hertsegovinan federaation parlamentti sekä Serbitasavallan kansalliskokous. Alahuoneessa on puolestaan vaaleilla valitut 42 jäsentä; 28 paikkaa on varattu Bosnia-Hertsegovinan federaatiolle ja 14 Serbitasavallalle. Keskushallinto vastaa ulkopolitiikasta ja kaupasta sekä puolustus-, tulli- ja rahapolitiikasta. Sen vastuulla on myös maahanmuutto-, pakolais- ja turvapaikanhakuasiat. Lisäksi se hoitaa myös monia kansainvälisiin yhteyksiin liittyviä asioita, kuten lennonjohtoa. Liittovaltion osat puolestaan hoitaa pääosin kaikkia julkisia palveluita kansalaisilleen. Bosnia ja Hertsegovinan puolueet perustuvat pääosin etnisyydelle, vaikka on etnisiä rajoja ylittäviäkin puolueita. Serbitasavallan merkittävimmät puolueet ovat Itsenäisten sosiaalidemokraattien liitto SNSD ja Serbien demokraattinen puolue. Kroaattialueita on hallinnut puolestaan 2000-luvulla Kroatian demokraattinen liitto. Bosniakkien puolue on puolestaan Demokraattisen toiminnan puolue, mutta bosniakkien keskuudessa saavat kannatusta myös monietniset sosiaalidemokraattinen puolue ja Demokraattinen rintama. Vuoden 2022 vaaleissa sosiaalidemokraattisen puolueen Denis Bećirović valittiin presidenttineuvoston bosniakkijäseneksi. Hän voitti vaaleissa pitkään hallinneen Bakir Izetbegovićin. Kroaattiedustajaksi valittiin puolestaan monietnisen Demokraattisen rintaman Željko Komšić. Serbikansallismielinen SNSD voitti puolestaan serbien vaalit. Bosnia ja Hertsegovinaa valvoo kansainvälinen yhteisö YK:n kautta. Korkea edustaja (engl. High Representative for Bosnia and Herzegovina / Office of the High Representative (OHR) in Bosnia and Herzegovina) käyttää maassa määräysvaltaa demokraattisten instituutioiden yli. Korkea edustaja voi esimerkiksi erottaa virkamiehiä ja säätää lakeja. Etniset rajalinjat Bosnia ja Hertsegovinan liittovaltion asema on löyhä ja erityisesti serbit sekä kroaatit kyseenalaistavat valtion yhtenäisyyttä. Serbit kannattavat liittovaltion hajottamista, kun taas kroaattipuolueet pyrkivät luomaan omille alueilleen etnisesti määriteltyjä alueita muun muassa gerrymanderoimalla. Bosniakit sen sijaan ovat sitoutuneita pitämään liittovaltion kasassa. Oikeuslaitos ja turvallisuus Bosnia ja Hertsegovinassa on neljä erillistä oikeusjärjestelmää, liittovaltion, osaentiteettien ja Brčkon alueen järjestelmät. Oikeuden itsenäisyyttä valvoo ylin tuomari- ja syyttäjäneuvosto, jonka vastuulla on myös nimittää tuomarit ja syyttäjät. Liittovaltion tasolla valtakunnanoikeudella ja syyttäjänvirastolla on toimivalta sotarikoksiin, ylätason korruptiotapauksiin ja järjestäytyneeseen rikollisuuteen sekä valtion instituutioihin liittyvissä tapauksissa. Bosnia ja Hertsegovinan asevoimat perustettiin 2004, jolloin etniset asevoimat yhdistettiin yhdeksi kokonaisuudeksi. Sekä ase- että poliisivoimat kärsivät kuitenkin maan hajautuneisuudesta. Lisäksi poliisilaitokseen kohdistuu voimakasta politisointia ja varsinkin Serbitasavallassa poliisi on hallitsevan puolueen vaikutuksessa. Maassa on eurooppalainen sotilasjoukko Eufor Althea, joka korvasi Nato-johtoiset Sfor-joukot 2. joulukuuta 2004. Joukkojen tarkoituksena on taata Bosnia ja Hertsegovinan turvallinen ympäristö, mutta Eufor-joukkojen kokoa pienennettiin 2010-luvulla vain pariin sataan henkeen, minkä seurauksena ne eivät ole pystyneet suoraan täyttämään mandaattiaan. Joukkoja kasvatettiin jälleen vuonna 2022 1 100:aan maan poliittisen kriisin ja Venäjän hyökkäyksen Ukrainaan takia. Hallinnollinen jako Maa koostuu kolmesta poliittisesta kokonaisuudesta Bosnian serbitasavallasta, Brčkon alueesta ja Bosnia-Hertsegovinan federaatiosta. Federaatio puolestaan jakautuu kymmeneen kantoniin. Bosnian Podrinjen kantoni Hertsegovina-Neretvan kantoni Kantoni 10 Keski-Bosnian kantoni Länsi-Hertsegovinan kantoni Posavinan kantoni Sarajevon kantoni‎ Tuzlan kantoni Una-Sanan kantoni Zenica-Doboj’n kantoni Kantonien asema on hyvin itsenäinen, niillä on omat lainsäädäntö- ja hallintoelimet. Kantonit on jaettu edelleen 79 kuntaan. Talous Bosnia-Hertsegovinan valuutta on Bosnian ja Hertsegovinan vaihdettava markka (konvertibilna marka/конвертибилна марка). Se otettiin käyttöön vuonna 1996; se oli alkuun sidottu Saksan markkaan suhteessa 1:1. Euron käyttöönoton jälkeen se on sidottu kiinteällä kurssilla euroon. Bosnia-Hertsegovinan taloudellisesti merkittävimmät luonnonvarat ovat kivihiili, rauta, bauksiitti, mangaani, kupari, kromi ja puu. Muita luonnonvaroja ovat alumiini, lyijy ja sinkki. Merkittävimmät vientituotteet ovat tekstiilit ja puutavara. Päävientimaat ovat Italia (29 %), Kroatia (18,5 %), Saksa (17,3 %), Itävalta (9,3 %), Slovenia (6,7 %). Päätuontimaat ovat Kroatia (24,3 %), Slovenia (15,5 %), Saksa (13,6 %), Italia (12 %), Unkari (7,6 %), ja Itävalta (6,6 %). Rautakaivos Ljubija, joka sijaitsee kymmenen kilometrin päässä Prijedorista, oli jo Jugoslavian aikana Euroopan suurimpia rautakaivoksia. Sen kolmesta malmiosta kahden kaivuu lopetettiin jo 1990-luvulla. Vuonna 2021 Ljubija tuotti noin 1,5 miljoonaa tonnia rautamalmia. ArcelorMittal operoi sitä 2000-luvulla, mutta lähti Bosniasta 2025. Bosnian ja Hertsegovenian energiasta pääosa tuotetaan fossiilisilla polttoaineilla: 48% kivihiilellä, 23% öljytuotteilla, 18% biopolttoaineilla ja jätteilden poltolla ja 8 % vesivoimalla (2023). Vuonna 2017 virallinen työttömyysprosentti oli 20, mutta monien virallisesti työttömien on arvioitu tekevän pimeästi töitä. Liikenne Bosnia-Hertsegovinassa on 24 lentopaikkaa, mutta vain seitsemän kiitotiet on päällystetty. Sarajevon kansainvälinen lentoasema on maan suurin. Rautateitä on 965 kilometriä. Sava-joessa on jokisatamia. Väestö Bosnia ja Hertsegovinan tilastokeskuksen mukaan vuonna 2024 valtion arvioitu väkiluku oli 3,412 miljoonaa. Vuoden 2013 väestönlaskennassa asukkaita oli ollut 3 531 159. Suurimmillaan väestö oli ollut vuoden 1991 väestönlaskennassa, jolloin asukkaita oli 4 337 033. Bosnian sodan seurauksena vuosina 1992–1995 väestö väheni radikaalisti, mutta varsinaisesti väestö kääntyi luonnollisesti laskuun vasta 2007. Bosnia ja Hertsegovinaa vaivaa matala hedelmällisyysluku, joka vuonna 2024 oli 1,18, ja maastamuutto. Varsinkin nuoret ja kouluttautuneet bosniahertsegvinalaiset etsivät parempia elinolosuhtieta ulkomailta. Forbesin vuoden 2020 arvion mukaan Bosnia ja Hertsegovinan diaspora on prosentuaalisesti maailman toiseksi suurin. Bosnia ja Hertsegovinan kansalaisista 34 prosenttia asuu ulkomailla. Bosnia ja Hertsegovinan asukkaista suurin osa kuuluu sen kolmeen etniseen ryhmään, bosniakkeihin, serbeihin ja kroaatteihin. Jokaisella ryhmällä on yhteinen eteläslaavilainen tausta, mutta tärkein kulttuurinen ero tulee uskonnosta. Bisniakit ovat pääsääntöisesti muslimeja, serbit ortodokseja ja kroaatit katolisia. Vuoden 2013 väestönlaskennan mukaan bosniakkien osuus maan asukkaista oli 48,4, serbien 32,7 ja kroaattien 14,6 prosenttia. Bosnia ja Hertsegovinan etnisten ryhmien jännitteet näkyivät myös vuoden 2013 väestönlaskennan tuloksissa, sillä serbit vastustivat ulkomailla asuvien ei-pysyvien asukkaiden laskemista. Serbien mukaan väestönlaskennassa pitäisi huomioda vain maassa työskentelevät tai asuvat ihmiset. Eurostatin asiantuntija kommentoi, että laskenta oli suoritettu kansainvälisten standardien mukaisesti. Suurimman osan äidinkieli on serbokroaatti, jonka standardimuotoja ovat bosnia, serbia ja kroatia. Maassa käytetään sekä latinalaisia että kyrillisiä kirjaimia. Serbit käyttävät erityisesti kyrillisiä aakkosia. Kulttuuri Bosnialaisessa ruokakulttuurissa on vaikutteita sekä Turkista että Itä-Euroopasta. Kaalia ja lihaa syödään paljon. Bosanski lonac on lihakaalipata. Ćevapčići-jauhelihatankoja syödään lepinja-leivän välissä, useimmiten sipulin ja ajvar-nimisen paprikatahnan kanssa. Ćevapit voi olla valmistettu lampaan, porsaan tai naudan jauhelihasta. Suolaisia ja makeita piiraita leivotaan monenlaisia. Unescon maailmanperintöluettelossa on Bosnia-Hertsegovinasta kaksi kohdetta: Mehmed Paša Sokolovićin silta Višegradissa sekä Mostarin vanha kaupunki ja vanha silta. Bosnia ja Hertsegovina osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa vuonna 1993, eikä maa ole saavuttanut niissä vielä yhtään voittoa. Urheilu Bosnia-Hertsegovinan historian tärkein kansainvälinen urheilutapahtuma oli Sarajevossa 7.–19. helmikuuta 1984 järjestetyt XIV talviolympialaiset. Maan suosituin urheilulaji on jalkapallo. Laji sai alkunsa vuonna 1903 mutta sen suosio kasvoi huomattavasti toisen maailmansodan jälkeen. Sarajevo (1967 ja 1984) ja Željezničar (1972) ovat molemmat voittaneet Jugoslavian mestaruuden. Entisen Jugoslavian jalkapallomaajoukkueessa pelasi useita bosnialaisia kuten Josip Katalinski, Dušan Bajević, Miroslav "Ciro" Blažević, Ivica Osim, Safet Susic, ja Mirsad Fazlagić. Merkittävimpiä nykyisiä bosnialaispelaajia ovat muun muassa Vedad Ibišević, Edin Džeko, Sejad Salihović ja Zvjezdan Misimović. Maajoukkue on päässyt MM-lopputurnaukseen kaksi kertaa, vuosina 2014 ja 2026. FIFA rankingissa miesten joukkue on ollut korkeimmillaan sijalla 19 vuonna 2013. Bosnia-Hertsegovina voitti lentopalloturnauksen vuoden 2004 paralympialaissa. Monet joukkueen pelaajista olivat menettäneet jalkansa Bosnian sodassa. Lähteet Demography 2024 (PDF) 2025. Sarajevo: Agency for Statistics of Bosnia and Herzegovina. Viitattu 1.7.2026. (englanniksi) Pickering, Paula & Lampe John R & Malcolm, Noel R: Bosnia and Herzegovina Encyclopedia Britannica. 30.6.2026. Viitattu 1.7.2026. (englanniksi) Viitteet Aiheesta muualla Bosnia-Hertsegovinan parlamentin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (bosniaksi) (kroatiaksi) (serbiaksi) (englanniksi) Bosnia-Hertsegovinan hallituksen kotisivut (bosniaksi) (kroatiaksi) (serbiaksi) (englanniksi) Bosnia-Hertsegovinan presidenttineuvoston kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (bosniaksi) (kroatiaksi) (serbiaksi) (englanniksi) Matkaopas aiheesta Bosnia and Herzegovina Wikivoyagessa (englanniksi) Bosnia and Hertsegovina online: Turismitiedoteportaali (bosniaksi) (kroatiaksi) (serbiaksi) (englanniksi) (saksaksi) (espanjaksi) Bosnia ja Hertsegovina – sydämen muotoinen maa (Arkistoitu – Internet Archive) (bosniaksi) (englanniksi) (saksaksi)