Bistriku raudteejaam

Bistriku raudteejaam (bosnia keeles Zgrada željezničke stanice Bistrik) on Bosnia ja Hertsegoviina pealinna Sarajevo endine raudteejaam. 2006. aastast muinsuskaitse all olev ehitis asub linna lõunaosas samanimelises asumis. See on algse Bosnia Idaraudtee (saksa keeles Bosnische Ostbahn) jäänuk. Ajalugu Raudteejaam avati 1882. aastal pärast seda, kui Austria-Ungari administratsioonil õnnestus ehitada kitsarööpmeline liin praegusest Slavooniast läbi Bosna jõe oru kuni Sarajevoni. Seejärel arendati raudteevõrku edasi Bosnia kaugematesse osadesse. Nende hulka kuulusid provintsi idaosa, Drina jõe org ja piir Serbia Kuningriigiga, kus paiknesid sõjaväegarnisonid. Bistriku kaudu sai edasi sõita Belgradi, Sofiasse, Skopjesse, Thessaloníkisse ja İstanbuli. Kolmekorruseline jaamahoone ehitati tollal populaarses juugendlikus arhitektuuristiilis. Esimesel korrusel oli ooteruum ja teisel dispetšeribüroo ning raudteetöötajate tööruumid. Lisaks jaamale oli seal ka väiksem hoone auruvedurite veevarude täiendamiseks ja hammasrataste määrimiseks. 29. juunil 1914 saadeti sealt Viini poole teele rong päev varem linnas mõrvatud Austria-Ungari troonipärija Franz Ferdinandi surnukehaga. Kaasaeg Pärast raudtee tegevuse lõppu 1978. aastal kasutati jaama elamuna. Seal on viis korterit. Sotsialistlikus Jugoslaavias jäi rahapuudusel realiseerimata idee avada seal kitsarööpmelise raudtee muuseum koos galeriiruumi ja välieksponaatidega. Sajandivahetuseks oli jaamahoone väga halvas seisukorras. Seda kahjustasid nii kaitsemeetodit rikkunud ehitustööd kui ka ebapiisav hooldus, samuti 1990. aastate Bosnia sõda. 2020. aastal otsustati hoone restaureerida ning see siiski muuseumiks kujundada. Hoone restaureerimine lõpetati 2022. aastal. Filmid Seal on filmitud kaadreid selliste filmide jaoks nagu "Walter kaitseb Sarajevot" ja "Sarajevo atentaat". Viited Vaata ka Pale raudteejaam Välislingid