קאל אורקו

קאל אורקו (Cal Orcko) הוא אתר פלאונטולוגי השוכן ליד העיר סוקרה בבוליביה. באתר קיר תלול עם אלפי טביעות רגליים של דינוזאורים. אורכו של האתר הוא 1,200 מטר וממוקם על צוק בעל שיפוע של 73 מעלות המתנשא לגובה של כ-90 מטרים. מזוהים בו כיום טביעות רגליים של לפחות שמונה מיני דינוזאורים מתקופת הקרטיקון העליון. אטימולוגיה מקור השם "קאל אורקו" הוא במילים משפת הקצ'ואה q'al שמשמעותה "סיד" ו-urqu שמשמעותה "גבעה", זאת בהתייחס להרכב אבן הגיר של הגבעה שבה נמצאו העקבות. תצורה גאולוגית והקשר סביבתי קאל אורקו ממוקם בתוך תצורת אל מולינו , המתוארכת לשלב המאסטריכט התיכון של תקופת הקרטיקון המאוחרת, לפני כ-68 מיליון שנה. התצורה מורכבת מאבן גיר מאובנת אואוליטית, המעידה על סביבת אגם עם תקופות של חשיפה תת-אווירית. נוכחותם של סטרומטוליטים של מים מתוקים מרמזת שהאזור היה בעבר אגם רדוד עם פעילות מיקרוביאלית שופעת. גילוי ומיפוי עקבות קאל אורקו התגלו בשנת 1994 במהלך כריית אבן גיר על ידי FANCESA (Fábrica Nacional de Cemento S.A.). מיפוי מפורט בוצע בין השנים 1998 ל-2015 ותיעד למעלה מ-12,000 עקבות בודדות על פני 465 שבילים, ומאשר את מעמדו כאתר עקבות הדינוזאורים הגדול בעולם. פעילות טקטונית במשך מיליוני שנים הטתה מאז את קרקעית האגם כמעט אנכית, וכעת ניתן לראות את העקבות על קיר אבן גיר בגובה 90 מטרים. משמעות פליאונטולוגית אתר קאל אורקו מארח מגוון רחב של עקבות דינוזאורים, המייצגים לפחות תשעה מורפוטיפים שונים: תרופודים: עקבות טרידקטיל אלה שייכות לדינוזאורים טורפים דו-רגליים. אורניתופודים: דינוזאורים צמחוניים, המסומנים בטביעות רגליים קהות. זאורופודים: עקבות מראות טביעות רגל (pes) סגלגלות גדולות וטביעות יד (manus) קטנות יותר. שני מורפוטיפים, E ו-F, מתועדים: מורפוטיפ E מקושר למסלולים צרים המיוחסים לטיטנוזאורידים, בעוד שמורפוטיפ F, ששמו Calorckosauripus lazari, כנראה שייך לטיטנוזאור בסיסי. אנקילוזאורים: חלק מהמסלולים כוללים את דפוס הטטרדקטיל הייחודי המקושר לדינוזאורים משוריינים. מאפיינים ייחודיים והתנהגות חברתית נוכחותם של מסלולים מקבילים של אנקילוזאורים צעירים מציעה עדות להתנהגות חברתית אפשרית, דבר המצביע על כך שייתכן שמינים מסוימים נעו בקבוצות. היווצרות הקיר האנכי במקור, היה האזור קו חוף שטוח של אגם שמשך אליו דינוזאורים אוכלי עשב וטורפים כאחד. האדמה הרכה והלחה גרמה לרגליהם לשקוע, והותירה עקבות עמוקים. דפוסי מזג אוויר רטובים ויבשים לסירוגין שימרו את עקבותיהם על ידי יצירת שכבות משקע. תנועות טקטוניות הטו בסופו של דבר את הקרקע השטוחה, ויצרו את קיר אבן הגיר האנכי, שכיום גובהו הנראה כמעט 90 מטרים. מאמצי שימור ומידע למבקרים קאל אורקו, שהוכרז כמונומנט לאומי בשנת 1998, הוא חלק מהשמורה הפלאונטולוגית המוגנת FANCESA. מאמצי השימור כוללים גישה מוגבלת לציבור דרך פארק קרטסיקו, מוזיאון ייעודי המציע סיורים מודרכים, תערוכות חינוכיות ותצוגות מקרוב של קטעי מסלול. בעוד שחלק גדול מהחומה קרס בשנת 2010, תיעוד צילומי נרחב מאפשר המשך מחקר ושימור. קישורים חיצוניים הערות שוליים